ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000600 від 01.12.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_3 - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 (далі - Клопотання) у кримінальному провадженні № 0000600 від 01.12.2023, зокрема, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України (далі - Кримінальне провадження), у якому захисник просить:

- змінити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.10.2025 у справі № 991/11084/25), на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме на домашній арешт строком до 28.12.2025 включно, визначивши місцем перебування адресу: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що з часу застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (30.10.2025) змінилися обставини, які стали підставою для його застосування, а саме: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду відсутній, оскільки паспорт ОСОБА_3 для виїзду за кордон здано до відповідного органу Державної міграційної служби; відбулися зміни у майновому стані ОСОБА_3 (на все майно підозрюваного та його дружини накладено арешт); з підозрюваним ОСОБА_3 не проводяться будь-які слідчі дії, а стороні захисту не повідомлено про здійснення будь-яких слідчих дій, проведенню яких міг завадити ОСОБА_3 ; у сторони обвинувачення було достатньо часу для зібрання усіх необхідних доказів та завершення досудового розслідування; розмір визначеної ОСОБА_3 застави є непомірним для нього, оскільки при його визначенні судом взято до уваги майно, титульними власниками якого є треті особи (дружина, донька та тесть підозрюваного), розпорядження яким не залежить від волі ОСОБА_3 ; підозрюваний має міцні соціальні зв`язки (одружений, на утриманні має малолітню дитину та дружину, постійне місце проживання та роботи у м. Львові, позитивно характеризується).

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали доводи Клопотання, просили його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію своїх захисників, зазначив про відсутність у нього коштів для внесення застави у визначеному розмірі.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_6 заперечував проти задоволення Клопотання. Зазначив, що доводам сторони захисту, викладеним у Клопотанні, вже було надано оцінку судом, у тому числі Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду. Розумність строків досудового розслідування не впливає на розгляд даного Клопотання.

Дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Сторона захисту, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, відсутність/зменшення ризиків, непомірність розміру визначеної підозрюваному застави, просить змінити заставаний до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Таким чином, враховуючи доводи Клопотання, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчим суддею при розгляді поданого Клопотання встановлюється обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, наявність/відсутність підстав вважати, що встановлені при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, помірність для ОСОБА_3 визначеного йому розміру застави та, як наслідок, встановлення наявності/відсутності підстав для зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні, у рамках якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у пособництві у вчиненні розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

У рамках Кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 разом з іншими особами об?єднані спільним злочинним умислом, реалізуючи попередні злочинні домовленості та існуючий спільний злочинний план щодо розтрати бюджетних коштів в особливо великому розмірі, діючи умисно, забезпечили укладення договору між ДЗ Держспецзв?язку та ТОВ «Захист та Охорона Сервіс» на поставку (1) 400 БАК «DJ Mavic 3» із вартістю, завищеною на 21 824 164,00 грн (станом на дату укладення договору) та (2) 1300 БЛА «Autel EVO Max 4T» із вартістю, завищеною на 293 223 632,00 грн (станом на дату укладення договору).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.10.2025 (справа № 991/11084/25) до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.12.2025. Визначено заставу у розмірі 12 112 000,00 грн, у випадку внесення якої на підозрюваного ОСОБА_3 покладаються наступні обов`язки: (1) прибувати на першу вимогу до слідчих (детективів), які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва ним; (2) не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи; (4) утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема з: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з підозрюваними у даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру від 28.10.2025; (5) здати на зберігання до відділу № 2 м. Львова Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.11.2025 (справа № 991/11084/25) вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.

Відповідно до ст. 12, примітки до ст. 45 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином.

Зі змісту вказаних ухвал слідчого суддів Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду вбачається, що судом на підставі матеріалів досудового розслідування Кримінального провадження встановлено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та помірність для підозрюваного розміру визначеної застави.

За ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, при зверненні сторони захисту до суду у порядку ст. 201 КПК України із клопотанням про зміну застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, тягар доказування перед слідчим суддею обставин, на які вона посилаються, покладається саме на сторону захисту.

Так, встановлюючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, слідчий суддя врахував, що відомості, які містяться в доказах, наданих стороно обвинувачення при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, слідчий суддя вважає їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_18 до інкримінованого злочину за тих обставин, що відображені у повідомленій йому підозрі, та про обґрунтованість останньої. Всупереч доводам захисту, відповідні матеріали досудового розслідування підтверджують відображені у повідомленні про підозру обставини стосовно участі ОСОБА_3 у вчиненні пособництва у двох епізодах розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем під час реалізації процедур закупівлі ДЗ Держспецзв`язок. Загалом відомості, які містяться у таких матеріалах, узгоджуються між собою та з тими обставинами, які викладені у повідомленій ОСОБА_18 підозрі.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що при розгляді Клопотання стороною захисту не надано будь-яких доказів на спростування обґрунтованості повідомленої ОСОБА_3 підозри, слідчий суддя дійшов до висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому Кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, пособництво у вчиненні якого інкриміноване ОСОБА_3 ) передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_3 у випадку направлення обвинувального акта щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що відповідно до примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 цього Кодексу, є корупційним. Зазначене унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності чи від відбування покарання з випробуванням.

Підозрюваний ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 23.10.2018 (дійсний до 23.10.2028), крім того, підозрюваний та члени його родини мають належне матеріальне та майнове забезпечення. Установлені органом досудового розслідування обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 має знайомства та зв`язки з працівниками правоохоронних органів, службовими особами Держспецзв`язку, громадянами іноземних країн, що дає можливість, використовуючи їх переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі на тимчасово окупованій території України або за кордоном.

Практика ЄСПЛ не заперечує врахування кола оточення особи (близьких родичів та членів сім`ї) при визначенні розміру застави, а також, згідно із ч. 2 ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим ОСОБА_3 , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Слідчим суддею береться до уваги, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон, належний ОСОБА_3 , здано на зберігання до відповідного органу Державної міграційної служби. Однак, здача такого паспорта не виключає можливості повторного його отримання з метою виїзду за кордон.

При цьому, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стосується не ухилення підозрюваного виключно за кордоном, а розповсюджується й на переховування в межах України, з огляду на що факт здачі відповідного паспорта не виключає такого ризику.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано, що установлені органом досудового розслідування обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 підтримує зв`язки серед працівників ДЗ Держспецзв`язку та приватних підприємств, тому може використати їх для незаконного тиску на свідків, на інших учасників кримінального провадження шляхом схиляння до надання вигідних йому показань чи вчинення інших дій; до вчинення злочину ОСОБА_3 міг залучати інших невстановлених слідством осіб, у тому числі і тих, які не були обізнані про злочинні плани та наміри ОСОБА_3 і які, незважаючи на проведені слідчі дії, поки не встановлені органом досудового розслідування і не допитані; під час вчинення злочину ОСОБА_3 керував діями інших осіб, зокрема підлеглими йому працівниками підпорядкованих ОСОБА_16 структур, в яких ОСОБА_3 виконував фактичну роль фінансового директора , що обумовлює ризик того, що ОСОБА_3 може здійснювати вплив на свідків, в тому числі з числа нинішніх або колишніх працівників підпорядкованих ОСОБА_16 юридичних осіб з метою зміни або ненадання ними показів; наразі у кримінальному провадженні повідомлено про підозру 4 особам, кожен з яких виконував свою роль та конкретні діяння під час вчинення кримінального правопорушення, що не виключає можливості узгодження між ними своїх показань з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, у кримінальному провадженні виконувалися експертизи, відтак наявна можливість ОСОБА_3 здійснювати тиск на експертів у кримінальному провадженні з метою, зокрема надання роз`яснень експертного висновку або надання завідомо неправдивих показань у суді. Інкримінована співучасть та роль у вчиненні злочинів дають підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на інших співучасників (підозрюваних), свідків, з метою координації чи синхронізації їх показань як між собою, так і з власними, зміни чи відмови від раніше наданих ним показань, а відтак - і спотворення доказів у справі.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував:(1) специфіку інкримінованого ОСОБА_3 злочину, а також його складність та багатоетапність; (2) те, що за твердженням органом досудового розслідування на даний час не встановлені його обставини скоєння кримінального правопорушення, та не віднайдено всі необхідні речі та документи, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_3 , будучи обізнаний зі специфікою складання (оформлення) документів, використовуючи свої зв`язки, встановлені за період роботи в установах, віднесених до сфери управління Адміністрації Держспецзв`язку, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та / або спотворення доказів, має можливість контактувати з невстановленими досудовим розслідуванням можливими співучасниками злочину, іншими особами, консультувати їх з приводу приховування, знищення доказів, ураховуючи обізнаність із матеріалами кримінального провадження, а також може вдатися до знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження та які знаходяться у підконтрольних йому чи іншим співучасникам товариствах, у тому числі, що перебувають за кордоном; (3) встановлені досудовим розслідуванням обставини свідчать, що ОСОБА_3 виконував роль, зокрема спрямовану на приховування злочину та надання видимості зовні законної діяльності інших можливих співучасників злочину. Зокрема ОСОБА_3 за вказівкою ОСОБА_16 організував придбання та перереєстрацію на підконтрольних осіб низки суб`єктів господарської діяльності для їх залучення у ланцюзі постачання БПЛА для ДЗ Держспецзв`язку та забезпечив надання вказаним юридичним особам ознак суб`єктів господарювання реального сектору економіки (зарахування до штату працівників, оформлення договорів оренди офісів та складів, залучення потенційних підприємств-перевізників, підготовка документів щодо проходження вимог фінансового моніторингу у банківських установах тощо).

Таким чином, встановлено наявність можливості у ОСОБА_3 як особисто (прямо), так і за допомогою інших осіб (опосередковано), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Наявність зазначених ризиків, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також встановлено Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (ухвала від 20.11.2025 у справі № 991/11084/25).

Сторона захисту, на виконання положень ч. 1 ст. 22 КПК України, у Клопотанні та в судовому засіданні не надала доказів та не навела достатніх доводів на спростування вищевказаних ризиків.

Водночас, при розгляді Клопотання слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного ОСОБА_3 (одружений, на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризується), однак, беручи до уваги специфіку інкримінованого підозрюваному злочину та роль підозрюваного у його вчиненні, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

За такого, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, у тому числі домашній арешт, не здатен запобігти встановленим ризикам, які продовжують існувати та не зменшились суттєвим чином.

Що стосується доводів сторони захисту щодо непомірності для ОСОБА_3 розміру застави, то слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст.182 КПК України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.10.2025 (справа № 991/11084/25), яка залишена без змін Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (ухвала від 20.11.2025 у справі № 991/11084/25), при вирішенні питання щодо визначення розміру застави, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, виходячи зокрема із (1) обставин та характеру інкримінованого ОСОБА_3 злочину, що вчинений у співучасті та складається з двох послідовно реалізованих епізодів, що, за версією сторони обвинувачення, призвели до заподіяння державі збитків загалом у розмірі 90 669 096,00 грн, ролі підозрюваного у його вчиненні; (2) матеріального стану підозрюваного (підозрюваному ОСОБА_3 належить на праві власності нежитлове приміщення площею 4 кв.м. у м. Львів; дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_19 належить на праві власності частина квартири площею 38,7 кв.м. у м. Львів; доньці ОСОБА_3 - ОСОБА_18 належить на праві власності частина квартири площею 38,7 кв.м. у м.Львів; тестю ОСОБА_3 - ОСОБА_20 належать на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 366,4 кв.м., земельні ділянки загальною площею 3,1 га, 1/5 частина житлового будинку площею 102,8 кв.м; у період з 1998 по 2025 рік офіційний прибуток підозрюваного ОСОБА_3 склав 5 336 867,00 грн; офіційні доходи дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_19 у період з 1998 по 2025 роки склали 403 125,00 грн; установлені органом досудового розслідування обставин, зокрема характер, високий рівень планування, підготовки, системності та конспіративності скоєння інкримінованого ОСОБА_3 злочину, не виключають підстав вважати, що підозрюваний має у розпорядженні неофіційні матеріальні активи); (3) ураховуючи встановлені у цьому кримінальному провадженні ризики.

Слідчим суддею при розгляді Клопотання беруться до уваги доводи сторони захисту про накладення арешту на майно підозрюваного та його дружини, при цьому, накладення арешту на майно не позбавляє особу права власності на таке майно, тобто не позбавляє її статусу власника майна та, як наслідок, права на звернення до суду у порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі з метою внесення застави за підозрюваного ОСОБА_3 .

За такого, наведені стороною захисту доводи та надані докази (довідки щодо отриманих підозрюваним за місцем роботи коштів) не спростовують встановлених судом обставин, що застава у визначеному ОСОБА_3 розмірі не є завідомо непомірною для нього.

Разом з тим, доводи Клопотання щодо наявності у сторони обвинувачення достатнього часу для завершення досудового розслідування Кримінального провадження слідчим суддею відхиляються, оскільки не є предметом розгляду під час вирішення питання про зміну застосованого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, підстави для зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу відсутні, а за такого, Клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 26, 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1