Справа №303/49/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченої - ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000903 від 12.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, незаміжньої, не працюючої, з середньою освітою, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 у період з 18 год. 00 хв. по 18 год. 50 хв. 11 серпня 2025 року, перебуваючи на центральному міському кладовищі за адресою: м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, б/н, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільно небезпечні наслідки, передбачаючи можливість настання таких наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до пам`яті загиблих військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, ігноруючи вимоги статті 68 Конституції України щодо обов`язку кожного громадянина неухильно додержуватися Конституції та законів України, підійшла до місць поховання учасників бойових дій та, переслідуючи мету вчинення наруги над могилами, шляхом вільного доступу умисно зірвала та пошкодила три інформаційні елементи фотопортрети з написами, установлені на надмогильних спорудах ОСОБА_7 (07.03.1963 29.08.2022), ОСОБА_8 (26.09.2971 17.08.2022) та ОСОБА_9 (11.07.2974 23.11.2023), які загинули під час збройної агресії Російської Федерації проти України.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 здійснила наругу над могилами учасників бойових дій, що виразилося у зневажливому та принизливому ставленні до місць поховання загиблих військовослужбовців, які віддали життя за Україну.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №480 від 11.12.2025 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичного перебігу з наростаючим дефектом, (F20.0), про що свідчать дані про лікування у психіатричному закладі, тривалі психотичні прояви (більше семи років), порушення мислення, емоцій, неадекватності у поведінці. Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом, яке мотивоване тим, що остання на момент вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення страждала та на даний час страждає захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, а відтак не могла та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є неосудною, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила свою причетність до вчинення інкримінованої їй наруги над могилами учасників бойових дій, пояснивши свої дії тим, що чула голос померлої матері.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Заслухавши доводи та думку учасників провадження, суд приходить до слідуючого

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України стверджується: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення від 11.08.2025, протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею від 11.08.2025, постановою слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 11.08.2025 про визнання шести фотографій, трьох табличок та зламаних частин рамок речовими доказами у кримінальному провадженні №0000903, виписками №1628 від 30.10.2025 та №2008 від 10.12.2025 із медичної карти ОСОБА_4 , згідно яких у ОСОБА_4 наявні клінічні симптоми шизофренічного регістр синдрому, встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симтомами шизофренії; висновком судово-психіатричного експерта №480 від 11.12.2025, згідно якого ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичного перебігу з наростаючим дефектом, (F20.0), про що свідчать дані про лікування у психіатричному закладі, тривалі психотичні прояви (більше семи років), порушення мислення, емоцій, неадекватності у поведінці. Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кримінального кодексу України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із ст. 93 Кримінального кодексу України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 3 ст. 94 Кримінального кодексу України встановлено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Частиною 2 ст. 513 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинення дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 297 КК України - осквернення могил осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, вчинено ОСОБА_4 в стані неосудності, при цьому згідно висновку судово-психіатричного експерта №480 від 11.12.2025 ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Питання речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 372, 376, 512, 513, 516 КПК України, суд

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази: шість фотографій, три таблички та зламані частини рамок - повернути адміністрації Центрального кладовища м. Мукачево за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1