Справа № 601/2911/25
Провадження № 1-кс/601/694/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000375 від 18.09.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного за ч.3 ст. 382 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.10.2024 року за ч.1 ст. 382 КК України до штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,-

УСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000375 від 05.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2024 постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/2658/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Вироком Кременецького районного суду від 17.10.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 н. м. д. г. (8500 грн), який він сплатив 17.12.2024 року.

Маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.09.2024 року у справі №601/2658/24, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності у.т.ч. позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (термін дії до 17.12.2027) діючи умисно, маючи реальну можливість виконати вказану постанову, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, повторно керував транспортним засобом 18.09.2025 року.

18.09.2025 року о 00 години 45 хвилин ОСОБА_4 під час комендантської години перебував по вул. Захисників України м. Кременця Тернопільської області та керував транспортним засобом марки "Шкода Октавія", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а саме в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею ч.1 ст.382 КК України.

24.09.2025 о 11 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

Слідчий підтверджує вину ОСОБА_4 матеріалами кримінального провадження:

-постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 18.09.2025;

-протоколом огляду від 18.09.2025 року,

-постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ,

-листом Кременецького районного суду Тернопільської області №601/2658/24/11554/2025 від 23.09.2025.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на вказане, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою посилаючись на те, що він здійснює догляд за мамою, яка є інвалідом, коштів на заставу немає, оскільки немає постійного доходу.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів, слідчим відділом Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000375 від 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри слідчий суддя вважає вірним, оскільки підтверджується доданими до клопотання органу досудового слідства доказами.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за який передбачено, в тому числі покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено існування достатніх обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості покарання, котре загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим та тієї обставини, що підозрюваний має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину,передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Посилання слідчого на ризик щодо незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає безпідставним, оскільки нічим не доведено.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176цього Кодексу (ч. 1 ст.183КПК України).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

В клопотанні прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан та на підставі чого доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, на підставі ч. 2 ст.194 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Вирішуючи, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть в повній мірі запобігти вказаним вище ризикам, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного, його процесуальну поведінку, наявність постійного місця проживання, має на утриманні маму з інвалідністю, на думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі та тяжкості кримінального правопорушення, буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить вимогам ст. 178, ч. 1, 2 ст. 181 КПК України.

Слідчий суддя також враховує Рішення Європейського суду в справі «Летельє проти Франції», висновки про те, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку (п. 51 Рішення).

З урахуванням наведеного, обставин клопотання, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, а саме до 30.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце свого постійного проживання: АДРЕСА_1 за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю 60 днів до 30.11.2025.

Копію даної ухвали направити для виконання та контролю до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали складено о 15 годині 06.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1