ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30799/25

Провадження № 11-сс/820/556/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисникапідозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні №0003233, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 року прозастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Летичів Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що слідчим ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003233, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 року за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, в невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці здійснив незаконне придбання шляхом привласнення знайденого та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Шевченка, в с. Стуфчинці, Хмельницького району, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, з метою збуту, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, незаконно придбав та розпочав зберігати при собі до моменту виявлення працівниками поліції, а саме до 08 год. 10 хв. 24 жовтня 2025 року 2 (два) Zip-Lock пакети, із кристалічною речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 1336,1471 г, які мав умисел в подальшому незаконно збувати методом розкладання «закладок», що полягає в прихованні ним згортків із особливо небезпечною психотропною речовиною, під різними предметами на місцевості, після чого за допомогою мобільного телефону марки «Google» моделі «Pixel 7» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , який перебував у його власності, фіксувати місцезнаходження вказаних речовин, зберігати відповідні фотознімки з відзначенням точного місця знаходження «закладки» із географічними координатами на карті, для подальшого пересилання невстановленим в ході досудового розслідування особам, з метою подальшого отримання грошових коштів.

24 жовтня 2025 року, в період часу з 11 год. 27 хв. до 11 год. 45 хв. в ході проведення затримання ОСОБА_7 , яке проводилось на відкритій ділянці місцевості, що розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Стуфчинці, вул. Шевченка, 25, працівниками поліції виявлено та вилучено 2 (два) поліетиленових Zip-Lock пакети, із кристалічною речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 1336,1471 г, які ОСОБА_7 умисно, незаконно, з корисливим мотивом, з метою збуту придбав та зберігав при собі до моменту виявлення та затримання працівниками поліції.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 PVP, (Таблиця 1 Список № 2), віднесено до особливо небезпечної психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 1 серпня 2000 року маса 1336,1471 г особливо небезпечної психотропної речовини - PVP становить особливо великі розміри.

За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, якщо предметом таких дій була особливо небезпечна психотропна речовина у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

24.10.2025 ОСОБА_7 затримано слідчим в порядку ст. 208 КПК України одразу після вчинення кримінального правопорушення.

24.10.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, посилаючись на те, що існують ризики передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 19 грудня 2025 року включно із визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 жовтня 2025 року скасувати в частині визначення застави, змінивши розмір застави з 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що ч.3 ст. 307 КК України передбачає кваліфікуючу ознаку «збут», однак дане матеріалами справи не підтверджується, у діях ОСОБА_7 наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 309 КК України - «зберігання без мети збуту».

Вказує, що розмір застави для ОСОБА_7 є завідомо непомірним, оскільки останній ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав апеляційну скаргу, із зазначених в ній підстав, просив зменшити розмір застави, визначений слідчим суддею в якості альтернативного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_7 був повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», враховуючи, що підозрюваний з клопотанням про участь в апеляційному розгляді не звертався, в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення його становища, його участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів, з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, прийняла рішення про проведення апеляційного розгляду у відсутність підозрюваного, відповідно до вимог ч.4 ст.401, ч.4 ст.405, 422 КПК України, з урахуванням також позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.10.2023, у справі №211/111/22, провадження №51-3720км23.

Прокурор не визнала апеляційних вимог, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що існують ризики, передбаченіст.177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні, тому визначений розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з судовим матеріалом та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частини 1статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, а також просить зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вище перелічені дії.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованості на поточній стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існують об`єктивні відомості, що він міг вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження і доведено прокурором.

У відповідності до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Норми кримінального процесуального закону не містять визначення поняття «обґрунтованої підозри», тому колегією суддів враховується практика Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria)), відповідно до якої слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за суттю.

Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Така інформація щодо ОСОБА_7 в матеріалах справи існує та доведена прокурором, тож обґрунтованість підозри для поточної стадії досудового розслідування є достатньою для можливості застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри безпідставними, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів винуватості ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України в частині наявності мети збуту не підлягають перевірці на цій стадії провадження, а будуть досліджуватися судом під час розгляду справи по суті.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, врахувавши при цьому, що ОСОБА_7 не працює, проте підозрюється у здобутті доходу шляхом здійснення протиправної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, а тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя визначив заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, колегія суддів зважаючи на вимоги ч.5 ст.182 КПК України, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, стадію судового розгляду, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказування під час кримінального провадження, вважає, що застава у меншому розмірі, ніж 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на підставі вимог п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Посилання захисника, що ОСОБА_7 ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину, до уваги не беруться, оскільки вищенаведені обставини, на які посилається захисник, а саме дані про особу підозрюваного, не спростовують та не зменшують наявних ризиків та не є безумовними підставами для зменшення розміру застави.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а висновок щодо визначення максимального розміру застави, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України є правильним, обмеження права на свободу підозрюваного у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість у жодний інший спосіб запобігти втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги сторони захисту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2025 року про застосування стосовно ОСОБА_7 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 грудня 2025 року включно із визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3