Справа № 283/3148/25
провадження №1-кс/283/650/2025
У Х В А Л А

18 грудня 2025 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши

клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4

в кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2025 року в Єдиний державний реєстр досудового розслідування за №0000350 за ст.185 ч.4 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2025 року слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан. Указом Президента України від 20.10.2025 №4643 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб, тобто до 03.02.2026.

Так, 04.12.2025 близько 13 год 05 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Квартал», що розташований за адресою: вул. Огієнка, 65, м. Малин Житомирської області, помітив на торговельному столі мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А74 (СРН 2219)» 4/128 Гб, вартістю 3201 грн 33 коп, який перебував у силіконовому чохлі накладці вартістю 200 грн, належний ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне умисне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у цьому ж місці та в цей час, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з торговельного столу мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А74 (СРН 2219)» 4/128 Гб вартістю 3201 грн 33 коп, який перебував у силіконовому чохлі накладці вартістю 200 грн, належний ОСОБА_6 , після чого з викраденим мобільним телефоном залишив приміщення магазину та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3401 грн 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Малин Житомирської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, пенсіонеру, на утриманні осіб не має, особі без інвалідності, не судимому, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 свою вину визнав у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий СВ клопоче про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 з приводу клопотання слідчого не заперечив.

Прокурор та слідчий СВ клопотання підтримали та просили задовольнити.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними показань та надання недостовірних показань.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства» доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мююрей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). У справі «Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно зі змістом статей 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження які застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу частини 1 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та доведення прокурором та слідчим обставин, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 179,184,193,194,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, особі без інвалідності, не судимому,

на строк з 18 грудня 2025 року по 17 лютого 2026 року.

Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме, з м. Малин Житомирської області.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя