Справа № 546/329/20
Провадження 1-кп/524/54/23
УХВАЛА

30.10.2023 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі:

головуючої колегії - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну йому захисника у кримінальному провадженні № 0000045 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, українця, громадянинаУкраїни, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження № 0000045 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив суду усне клопотання про заміну йому захисника ОСОБА_6 на іншого захисника із числа адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Клопотання обвинувачений обгрунтував тим, що, на його думку, захисник ОСОБА_6 не належним чином виконує свої обов`язки щодо його захисту та не хвилюється за результати розгляду його справи. На думку обвинуваченого, неналежне виконання захисником своїх обов`язків полягає у тому, що вона не відвідує його в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23», а в залі судового засідання в присутності працівників конвойної служби та інших арештованих його спілкування з захисником не є конфіденційним. Інших причин, які б у казували на неналежне виконання захисником своїх обов`язків обвинувачений не назвав. При цьому обвинувачений не заперечував, що після залучення йому захисника ОСОБА_6 вона один раз приїздила та відвідувала його для конфіденційного спілкування в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23».

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про заміну йому захисника, вважаючи, що неодноразові протягом судового розгляду даного кримінального провадження клопотання обвинуваченого про заміну йому захисника мають ознаки зловживання правами та спрямовані на затягування судового розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що після залучення її в якості захиника обвинуваченого по даному кримінальному провадженню, вона мала конфіденційну зустріч для спілкування і своїм підзахисним ОСОБА_7 і не вважає, що вона здійснює захист неналежним чином, не висловлював будь-яких зауважень щодо неналежного захисту і сам обвинувачений ОСОБА_7 до моменту заявлення ним клопотання, яке розглядається.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку клопотання, думку прокурора та захисника про відсутність визначених законом підстав для заміни захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи обвинувачення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Забезпечення права на захист відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 7 КПК України є однією із загальних засад кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечує участь захисника при здійсненні судового провадження у випадку, коли захисник відповідно до положень КПК України залучається судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії.

Так, згідно ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

В той же час, ОСОБА_7 заявив клопотання про заміну захисника, не навівши при цьому ні переконливих мотивів, ні визначених законом підстав.

Стаття 47 КПК України, якою визначені обов`язки захисника в кримінальному провадженні, не зобов`язує захисника відвідувати обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора з певною періодичністю. Інших доводів на обґрунтування неналежного виконання захисником своїх обов`язків обвинувачений не навів.

Поряд з цим, судом встановлено, що у підготовчому судовому засіданні приймав участь захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 29-30). У подальшому під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 15.05.2020 року подав суду клопотання про заміну адвоката з тих підстав, що він не з`явився жодного разу під час досудового розслідування до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» для конфіденційного спілкування та обговорення тактики захисту (т. 1 а.с. 103). Вказане клопотання колегією суддів було задоволено (т. 1 а.с. 107), через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги для захисту обвинуваченого ОСОБА_7 залучено адвоката ОСОБА_9 (т.1 а.с. 112-115). 17.03.2022 року адвокат ОСОБА_9 подала до суду письмову заяву в якій повідомила, що не має можливості в подальшому приймати участь в судових засіданнях та забезпечити захист обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки перебуває за кордоном у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України ( т. 3 а.с. 214). За таких обставин, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги за заявою адвоката ОСОБА_9 для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 замінено адвоката ОСОБА_9 на адвоката ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 240 -241). 19.05.2022 року адвокат ОСОБА_10 з метою підготовки до судового розгляду ознайомився з матеріалами кримінального провадження наявними в суді (т. 4 а.с. 3). 22.06.2022 року обвинуваченим ОСОБА_7 подано до суду клопотання про заміну захисника ОСОБА_10 (т. 4 а.с. 52) тих підстав, що він не з`явився жодного разу до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» для конфіденційного спілкування та обговорення тактики захисту. Ухвалою суду від 23.06.2022 року для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 було залучено як захисника адвоката ОСОБА_11 (т. 4 а.с. 56, 59). 27.06.2022 року захисник ОСОБА_11 ознайомився з матеріалами кримінального провадження з метою підготовки до захисту обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні (т. 4 а.с. 70). 12.07.2022 року ухвалою суду задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що між ним та адвокатом ОСОБА_11 існують суттєві розбіжності щодо позиції захисту, оскільки обвинувачений не мав конфіденційного спілкування з захисником( т. 4 а.с. 92-93), 13.07.2022 року через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги для захисту інтересів обвинуваченого залучено адвоката ОСОБА_6 ( т. 4 а.с. 98).

Після отримання доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на захист обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, адвокат ОСОБА_6 відвідала свого підзахисного ОСОБА_7 в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», де мала з ним конфіденційне спілкування. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили як адвокат ОСОБА_6 так і сам обвинувачений ОСОБА_7 .

На даний час судом досліджені і долучені до матеріалів кримінального провадження всі письмові матеріали, що надавалися стороною обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_7 з початку судового розгляду і на даний час не визнає себе винним і захисник ОСОБА_6 протягом судового розгляду підтримує таку позицію обвинуваченого.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в Постанові від 25.09.2019 року (справа №234/11287/17, провадження №51-3639км19) виклав наступну правову позицію.

У касаційній скарзі засуджений вказував на порушення його права на захист Краматорським міським судом Донецької області. Зазначає, що 06 квітня 2018 року ним заявлено клопотання про відмову від захисника, однак суд відмовив у його задоволенні в усній формі з посиланням на те, що він зловживає своїм правом. Своє клопотання зсуджений обґрунтував тим, що не мав жодного конфіденційного побачення із захисником, з нею не було узгоджено позицію та стратегію його захисту, внаслідок чого захисник подала апеляційну скаргу, яка не була з ним узгоджена. Крім цього зазначає, що захисник не знайомився з матеріалами кримінального провадження разом із ним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини безоплатна юридична допомога, право на яку гарантує ст. 6 § 3 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "конкретною і дієвою". Саме по собі призначення захисника не свідчить про ефективність такої допомоги. Хоча поведінка захисника стосується в основному обвинуваченого і його адвоката, держава має втрутитися, коли неспроможність державного захисника стає очевидною.

Колегія суддів ККС ВС вважала, що під час розгляду кримінального провадження не встановлено очевидних обставин неспроможності державного захисника у належному захисті обвинуваченого, як і не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, який регулює право на захист.

Колегія суддів погодилася з мотивами апеляційного суду в частині відсутності порушення права на захист засудженого, а саме, що ухвала місцевого суду від 30 серпня 2017 року про заміну захисника була виконана цього ж дня та обвинуваченому призначено захисником іншого адвоката. Таку заміну обвинувачений обґрунтував тим, що адвокат до нього не з`являється та не узгоджує лінії захисту. Те ж саме обґрунтування він навів і у заяві про зміну наступного захисника.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано зазначила, що держава забезпечила засудженому можливість належної реалізації права на захист, надала професійного адвоката, що має відповідний фах та кваліфікацію, проте він, не маючи юридичної освіти, ставить під сумнів їх професіоналізм, при цьому не залучає собі самостійно захисника, який буде відповідати його критеріям, та продовжує заявляти клопотання про призначення судом нових адвокатів.

Зазначене, безумовно, свідчить про те, що спрямованість дій обвинуваченого зумовлена не відсутністю ефективного захисту, а бажанням затягнути процес та уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Отже, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КПК України, суд встановив, що адвокат ОСОБА_6 є п`ятим захисником, який залучений судом через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги для захисну інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 . Судом достовірно встановлено, що захисник ОСОБА_6 відвідувала ОСОБА_7 в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», де мала з ним конфіденційне спілкування.

На даний час судом досліджені і долучені до матеріалів кримінального провадження всі письмові матеріали, що надавалися стороною обвинувачення. Тактика захисту обвинуваченого з початку судового розгляду і на даний час полягає у повному невизнанні своєї вини та залишається незмінною. За таких обставин, суд вважає, що доводи обвинуваченого про необхідність узгодження позиції захисту з захисником в конфіденційних умовах саме в приміщенні ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» є необґрунтованими.

Повноваження захисника ОСОБА_12 щодо зайняття адвокатською діяльністю перевірені колегією суддів та підтверджуються належним чином.

Докази неналежного виконання захисником покладених на неї обов`язків з надання правової допомоги в матеріалах провадження відсутні. Не навів таких доказів і обвинувачений ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись ст. 54, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про заміну захисника ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошеня.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14

Суддя ОСОБА_15