Єдиний унікальний номер: 379/1763/25
Провадження № 1-кс/379/313/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженець с. Степове Городищенського району Волгоградської області, росія, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не депутата, не адвоката, раніше судимий: вироком Ставищенського районного суду від 08.05.2019 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч. 1 ст 70 КК України до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі; 04.08.2023 звільнений за закінченням відбування строку покарання,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що що 07.09.2025 близько 15 години (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на столі у кімнаті помітив належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei Р40 Ute, 128 Gb» та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Відразу після цього реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 17 липня 2025 року №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказаний мобільний телефон вартістю 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, із місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

26.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, доданими до клопотання.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного вважає за можливе у відповідності до змісту ч. 1 ст. 179 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та зобов`язати його виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначені в пунктах 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 12.09.2025 до ЄРДР внесено відомості за №0000351 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Про його причетність до вказаного у повідомленні про підозру кримінального правопорушення свідчать надані до клопотання:

Протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.09.2025;

Пояснення ОСОБА_6 ;

Заява про добровільну віддачу працівникам поліції мобільного телефона від 12.09.2025;

протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.09.2025;

протокол добровільної видачі речей від 12.09.2025;

протокол допиту свідка від 14.09.2025;

протокол огляду та перегляду відеозапису від 19.09.2025;

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не одружений, раніше судимий: вироком Ставищенського районного суду від 08.05.2019 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч. 1 ст 70 КК України до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі; 04.08.2023 звільнений за закінченням відбування строку покарання.

При цьому, підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя висновує про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якшим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч. 2 ст. 376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі пунктів 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 26.11.2025 включно, такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1