В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 16.08.2024 року та № 0001678 від 05.12.2024 року, які об`єднані в одне, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, зокрема: 29.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі; 21.11.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим 29.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, перебуваючи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.08.2024 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, знайшов, тим самим незаконно придбав, паперовий згорток, всередині якого знаходилися 2 таблетки білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон, для власного вживання без мети збуту, який, у подальшому, помістив до правої кишені своїх штанів та направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим, незаконне зберігання наркотичного засобу - метадону, для власного вживання без мети збуту. У цей же день, приблизно о 15 годині 20 хвилині, за адресою: м. Київ, вул. Вифлеємська, 2, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_5 , який повідомив, що незаконно зберігає при собі наркотичний засіб - метадон та в період часу з 16 години 09 хвилин до 16 години 13 хвилин, співробітниками поліції, було проведено обшук затриманої особи, у ході якого, ОСОБА_5 у присутності понятих добровільно дістав з правої кишені штанів та видав працівникам поліції паперовий згорток, всередині якого, знаходилися 2 таблетки білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон, загальною масою 0,044 г, який він умисно незаконно придбав та зберігав, для власного вживання без мети збуту протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/47557/НЗПРАП від 04.09.2024 року: 1. Надані на дослідження 2 таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено. 2. Надані на дослідження 2 таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у таблетках складає 0,044 г.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи засудженим 29.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 14 години 40 хвилин, 05.12.2024 року, незаконно придбав фрагмент блістера з двома пігулками білого кольору, які містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, та шляхом підняття знайденого, почав їх незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту. У цей же день, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вифлеємська, 18/2, був виявлений працівниками ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, та в період часу з 16 години 43 хвилину до 16 години 48 хвилин, за вказаною адресою співробітниками поліції проведено особистий обшук ОСОБА_5 , у ході якого, останній добровільно дістав з правої кишені куртки та видав працівникам поліції блістер з двома білими таблетками, які він незаконно придбав та зберігав, для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/71826-НЗПРАП від 10.12.2024 року, надані на дослідження 2 таблетки білого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках, становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг, яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,02 грама.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно, тривалий час вживає наркотичні засоби та вчинив кримінальне правопорушення, за обставин, наведених в обвинувальних актах. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах, а саме: дата, час, місця скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності та він не оспорює будь-які фактичні обставини.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколів обшуку затриманої особи від 16.08.2025 року та 05.12.2025 року; висновків експерта № СЕ-19/111-24/47557-НЗПРАП від 04.09.2024 року та № СЕ-19/111-24/71826-НЗПРАП від 10.12.2024 року; постанов про визнання та приєднання речових доказів від 09.09.2025 року, 16.09.2025 року, 11.12.2024 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , його особи - дане кримінальне правопорушення вчинив будучи засудженим, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому, вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі виклавденого та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року та остаточно призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17.09.2025 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання, з 09.04.2025 року до 17.09.2025 року,відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2024 року, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, тобто, з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз № СЕ-19/111-24/47557-НЗПРАП від 04.09.2024 року в розмірі 3 029 гривень 12 копійок та № СЕ-19/111-24/71826-НЗПРАП від 10.12.2024 року в розмірі 3 183 гривні 60 копійок, а всього на загальну суму в розмірі 6 212 гривень 72 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: комп`ютерний лазерний диск DVD-R, на якому записано 1 файл, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах;

- дві таблетки білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,044 г (які після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщений до спец. пакету експертної служби № 0001509); 2 (дві) таблетки, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г (які після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщений до спец. пакету експертної служби № 3012939), що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити для вручення ОСОБА_5 .

Головуючий суддя: