Справа № 738/2316/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/869/25
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

04 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївка Донецької області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, проживаючому по АДРЕСА_1 , засудженому 03 лютого 2023 року Чернігівським апеляційним судом за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років , з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 роки, з конфіскацією 1/2 частини усього належного йому майна за виключенням житла, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд вказав на те, що частиною 4 статті 82 КК України, не передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання для осіб, засуджених за корупційний тяжкий злочин, а тому відсутні правові підстави для задоволення подання виправної установи.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, як незаконну, постановити нове рішення, яким подання ДУ «Менська вправна колонія (№91)» про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України задовольнити та замінити невідбуту ним частину покарання більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду.

Аргументує тим, що положеннями п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, не вказано про заборону чи неможливість застосування до нього, як до особи засудженої за тяжкий корупційний злочин, заміни невідбутої частини покарання, більш м`яким покаранням. Враховуючи відсутність прямої заборони застосування вказаної норми Закону до осіб, засуджених за тяжкі корупційні злочини, апелянт вважає, що право на заміну покарання більш м`яким у нього настає на загальних підставах, тобто після відбуття 1/2 строку призначеного судом покарання.

Вказує на те, що таке твердження підтверджується узагальненням судової практики розгляду місцевими судами та апеляційним судом Київської області, які вирішуються під час виконання вироків, практикою розгляду Менським районним судом аналогічних справ за період 2014-2023 років, а також рядом судових рішень інших місцевих судів, які наведені в апеляційній скарзі.

Положеннями ч. 4 ст. 86 та ч. 3 ст. 87 КК України визначено, що особи засуджені за вчинення корупційних правопорушень, можуть бути звільнені від відбування покарання після фактичного відбуття строків, встановлених частиною третьою ст. 81 КК України, тобто, законодавець не зазначив і не конкретизував тяжких корупційних злочинів, що означає про те, що всі корупційні злочини будь-якого виду тяжкості підпадають під дію ч. 3 ст. 81 КК України, а за аналогією і до ч. 4 ст. 82 КК України.

Умовами для застосування ст. 82 КК України мають значення три підстави, а саме: засуджений відбуває покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, засуджений став на шлях виправлення, засуджений фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання. Інших підстав для застосування цієї норми законодавцем не визначено.

Наголошує на тому, що оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці відповідно до рішення комісії ДУ МВК-91 став на шлях виправлення, відбув більше як 1/2 частину призначеного судом строку покарання та має всі законні підстави для застосування до нього судом заміни способу відбування покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги, вказуючи, що вимоги апелянта суперечать змісту кримінального закону. перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У той же час, ч. 4 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, може бути застосована після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості.

Положення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким особам при фактичному відбуванні не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості не застосовується до осіб, засуджених за корупційні злочини.

Як убачається з матеріалів справи, 03 лютого 2023 року вироком Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_6 був засуджений за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 роки, з конфіскацією 1/2 частини усього належного йому майна, за виключенням житла.

Так, відповідно до примітки ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований, до роботи відноситься сумлінно, стягнень не має, натомість має два заохочення. Тобто, сумлінної поведінкою та ставленням до праці, з урахуванням висновку щодо ступеня виправлення, засуджений дійсно став на шлях справлення. Цей факт не заперечувався ні судом першої інстанції, не заперечується він і колегією суддів.

Разом з тим, злочин, за вчинення якого ОСОБА_6 був засуджений та відбуває покарання, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до класифікації, визначеної ст. ст. 12, 45 КК України, віднесений до категорії тяжких корупційних злочинів, тому висновок суду про неможливість застосування до засудженого положень ст. 82 КК України та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є обґрунтованим та з ним погоджується колегія суддів.

Статтею 82 КК України чітко визначені конкретні умови та підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Такі підстави розширеному тлумаченню не підлягають, а згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, у зв`язку з чим посилання засудженого на інші норми кримінального Закону не заслуговують на увагу, адже стосуються інших підстав для звільнення засуджених від відбування покарання (амністія, помилування), а підстави для застосування цих норм є не аналогічними інституту заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке є тяжким корупційним злочином, а також незважаючи на строк відбутого ним покарання та строк покарання, який залишився ним до відбування, дані про особу засудженого, його поведінку за увесь час відбування покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що частиною четвертою статті 82 КК України не передбачено можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання до осіб засуджених за корупційний тяжкий злочин, а тому відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_6 , який відбуває покарання за корупційний тяжкий злочин, заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання пробаційним наглядом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні подання про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10