Провадження № 1-кс/752/7599/25
У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року, яке постановою прокурора виділене з кримінального провадження № 0000459 від 05.09.2022 року на повідомлення про підозру ОСОБА_5 , -

встановив:

09.09.2025 року до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року, яке постановою прокурора виділене з кримінального провадження № 0000459 від 05.09.2022 року, на повідомлення про підозру складену відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування скарги захисник зазначив, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459, у якому складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Звертав увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 виїхав за кордон ще 26 квітня 2022 року, тобто задовго до прийняття процесуального рішення стороною обвинувачення про повідомлення йому про підозру. З наданих йому матеріалів кримінальногопроваджєення ним було встановлено, що сторона обвинувачення на день прийняття процесуального рішення про повідомлення ОСОБА_5 про підозру була обізнана щодо перетину кордону ОСОБА_5 . А тому, сторона обвинувачення мала дотриматись відповідних вимог КПК України. Посилаючись на ст.ст. 11, 135, 276 КПК України захисник підозрюваного стверджував, що складене повідомлення про підозру ОСОБА_5 не було вручено останньому у спосіб, передбачений чинним КПК України. Крім того, зазначав, що у повідомленні про підозру ОСОБА_5 відсутній логічний і зрозумілий зв`язок між ним та інкримінованим йому діяннями, що не дозволяє встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями підозрюваного і наслідками, які в їх результаті настали, що дає підстави для твердження про відсутність складу злочинів у діях ОСОБА_5 , повністю виключає можливість для встановлення наявності обґрунтованої підозри. Крім того зазначав, що під час здійснення досудового розслідування, сторона обвинувачення встановила докази, які свідчать, на відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Зокрема, згідно із висновками проведених експертиз за постановами сторони обвинувачення було чітко встановлено, що ОСОБА_5 не підписував договір, який покладений в основу підозри, а отже - не мав умислу, не вчиняв ніяких дій та не причетний до подій, які описані у підозрі як фактичні обставини. Крмі того, вказував, що 28 березня 2023 року надано висновок експерта №СЕ-19/111-22/56522-ТВ, який виконаний старшим судовим експертом відділу товарознавчих та гемологічних досліджень лабораторії товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Київського НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 , відповідно до якого встановити ринкову вартість обладнання станом на 28 вересня 2022 року не видається за можливе. Зазначене вище, на думку скаржника, свідчить про те, що сторона обвинувачення встановила відсутність кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, в якому повідомлено про підозру, але всупереч вимогам КПК України не вжила самостійно дій скасування підозри.

Просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а також зобов`язати уповноважену особу вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000459 від 05.09.2022 року відомості про набуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу підозрюваної особи.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 викладені у скарзі вимоги підтримав, з підстав зазначених у ній, просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який входить до складу групи прокурорів у межах кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 у судовому засіданні заперечував проти скасування зазначеної вище повідомленої ОСОБА_7 , підозри.

Заслухавши думку сторони захисту підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши скаргу та матеріали, якими обґрунтовується скарга, матеріали кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року, які були надані прокурором слідчому судді для дослідження у нарадчій кімнаті, приходжу до висновку, що заявлені у скарзі вимоги слід задовольнити частково, за наступних підстав.

Як убачається з доданих до скарги додатків, 20.10.2023 року слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 у межах кримінального провадження № 0000459 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у привласненні та розтраті чужого майна, яке було ввірено особі вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 від 17.11.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування оригінали та належним чином завірені копії матеріалів досудового розслідування, що містять відоості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України виділено з кримінального провадження № 0000459 від 05.09.2022 року до матеріалів кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001317 від 17.11.2023 року за ч.5 ст. 191 КК України.

За правилами пункту десятого частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Здіно статтію 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність достатності доказів для пред`явлення повідомлення про підозру.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до частини першої статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Пунктом 8 статті 135 КПК України встановлено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слід зазначити, що положенням норм статтей 276, 277, 278 КПК України не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому, на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (частини друга, третя статті 276 КПК).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.ст. 277, 278 КПК України письмове повідомлення про підозру складається, підписується та вручається, а у разі неможливості такого вручення направляється у спосіб, визначений для вручення повідомлень, в оригіналі та в одному екземплярі.

Варто зауважити, що право знати та розуміти, в чому особа підозрюється (обвинувачується), є одним із складових елементів визначеного в статті 6 Конвенції права на справедливий суд. Так, стаття 6 § 3 a) вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Kamasinski (Камазінскі) проти Австрії, § 79; Pelissier і Sassi (Пеліс`є і Сассі) проти Франції [ВП], § 51). Стаття 6 § 3 a) Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 59; Penev (Пенєв) проти Болгарії, §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, створюючи інформацію і не повідомляючи про це сторону захисту (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 65).

Як вже зазначалось вище, законодавець на нормативному рівні щодо процесуального порядку повідомлення про підозру вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру.

Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру».

Так, за даними інформації Державної прикордонної служби України наданої на № 17312/125/23/3-2022 від 13.12.2022 року СУ Головного Управління національної поліції України у місті Києві, громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон на пункті пропуску 26.04.2022 року. Іншої інформації немає.

Крім того, будучи присутнім у судовому засіданні прокурор підтвердив, що ОСОБА_5 станом на момент складення повідомлення про підозру не перебував на території України.

Отже, у сторони обвинувачення ще до складання письмового повідомлення про підозру була наявна оперативна інформація про виїзд ОСОБА_5 за кордон до початку кримінального провадження.

Разом з тим, як убачається з зазначеного вище повідомлення про підозру ОСОБА_5 складеного 20.10.2023 року, на виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України слідчим або прокурором не було вручено особисто повідомлення про підозру ОСОБА_5 у спосіб передбачений чинним КПК України для вручення повідомлень, оскільки матеріали кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року містять повістки про виклики старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 щодо необхідності ОСОБА_5 з"явитися 24.10., 25.10.,26.10.2023 року до слідчого СУ ГУНП у м .Києві для допиту в якості підозрюваного, у кримінальному провадженні № 0000459, в той час як письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000459 складено 20.10.2023 року.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що органом досудового розслідування здійснювався виклик ОСОБА_5 на 20.10.2023 року, для проведення процесуальної дії - вручення повідомлення про підозру, шляхом її публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, матеріали кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року не містять.

Слідчий суддя вважає неналежним повідомлення про підозру ОСОБА_5 , яке було здійснене шляхом надсилання копії тексту повідомлення про підозру за допомогою додатку в телефоні «WhatsApp» 20 жовтня 2023 року о 14 год. 15 хв., адже це не передбачено вимогами ст. 135 КПК України.

З урахуванням зазначеного вище, слідчий суддя вважає, що слідчим недотримано процедури вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 20.10.2023 року.

Разом з тим, твердження сторони захисту про те, що матеріали кримінального провадження не містять в собі жодного належного доказу, на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорущення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України не входить до предмету розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Наразі, при вирішенні в порядку п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України у скарзі вимог щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 складеного 20.10.2023 року, слідчим суддею приймаються, як обгрунтовані твердження заявника скарги, що підозрюваному ОСОБА_5 не здійснено вручення письмового повідомлення про підозру у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, відтак слідчий суддя приходить до переконання що скарга підлягає задоволенню з зазначених вище підстав.

Що ж стосується заявлених вимог про зобов`язання уповноваженої особи вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000459 відомостей про набуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу підозрюваної особи, то вважаю, що заявлена вимога в силу положень ст. 303 КПК України не входить до повноважень слідчого судді, а відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 подану у межах кримінального провадження № 0001317 від 17.11.2023 року, яке постановою прокурора виділене з кримінального провадження № 0000459 від 05.09.2022 року на повідомлення про підозру ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Скасувати складене 20.10.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України у межах кримінального провадження № 0000459 від 05.09.2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1