Справа №463/417/26
Провадження №1-кс/463/1021/26
У Х В А Л А

про арешт майна

23 січня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 31 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене 21 січня 2026 року під час обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , а саме на: оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.2025 у двох примірниках; шлюбний договір №983 від 30 липня 2025 року на 1 арк.; копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №314156 від 3 липня 2019 року на ОСОБА_6 та посвідчення серії НОМЕР_2 на 2 арк.; копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №759 на 4 арк.; рапорти ОСОБА_5 на 2 арк.; мобільний телефон iPhone 13 MLPF3HU/A S/N: НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 31 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, за фактом того, що військовослужбовець НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_5 , з метою ухилення від несення обов`язків військової служби, за сприяння громадянина ОСОБА_7 , уклав фіктивний шлюб з громадянкою ОСОБА_6 , яка є особою з інвалідністю, також з метою подальшого виїзду за кордон. При цьому, з початку укладення шлюбу і по теперішній час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають за окремими адресами та не ведуть спільний побут. Також встановлено, що громадяни ОСОБА_8 , який перебуває у цивільних відносинах сімейного типу з громадянкою ОСОБА_6 , а також її брат ОСОБА_7 здійснюють пошук чоловіків призивного віку або військовослужбовців, з метою укладення фіктивного шлюбу з ОСОБА_6 , яка має статус особи з інвалідністю та з метою подальшого перетину державного кордону України. Так, 17 січня 2023 року ОСОБА_6 уклала фіктивний шлюб з ОСОБА_9 та вже 23 лютого 2023 року виїхали з ОСОБА_9 , а 23 березня 2023 року ОСОБА_6 самостійно повернулась до України та того ж року через суд розірвала шлюб з ОСОБА_9 . У подальшому, ОСОБА_6 уклала фіктивний шлюб із військовослужбовцем НОМЕР_4 прикордонного загону ОСОБА_5 , чим сприяла незаконному звільненню останнього і ухиленню його від військової служби. Нагляд за здійсненням досудового розслідування у формі процесуального керівництва проводиться прокурорами Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Вказує, що 21 січня 2026 року на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року про дозвіл на обшук, слідчим вилучено під час обшуку у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , наступне: оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.2025 у двох примірниках; шлюбний договір №983 від 30 липня 2025 року на 1 арк.; копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №314156 від 3 липня 2019 року на ОСОБА_6 та посвідчення серії НОМЕР_2 на 2 арк.; копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №759 на 4 арк.; рапорти ОСОБА_5 на 2 арк.; мобільний телефон iPhone 13 MLPF3HU/A S/N: НОМЕР_3 . Того ж дня вказаний мобільний телефон і вищевказані документи ОСОБА_5 слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такий що може містити інформацію щодо документів, розмов, текстових повідомлень, фотографій і відеозаписів, у тому числі у месенджерах щодо укладення фіктивного шлюбу, методів з ухилення від військової служби. Відтак зазначає, що за наслідками проведення обшуку встановлено, що вказане майно має значення речових доказів для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. При цьому, без накладення арешту на вилучене майно досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням. Завданням арешту майна у цьому випадку є попередження його відчуження. Підставою для звернення з клопотанням є також необхідність збереження речових доказів. Метою арешту майна є позбавлення права відчуження розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину. Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання були подані до Личаківського районного суду м. Львова 22 січня 2026 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду на 23 січня 2026 року.

В судове засідання 23 січня 2026 року слідчийта власник майна, що належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явились, неприбуття таких у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000368 від 31 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

При цьому як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, дійсно є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, та до вчинення такого можуть бути причетними військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що стверджується копіями актових записів про шлюб, відомостями про перетин ОСОБА_6 державного кордону України, протоколом допиту у якості свідка оперуповноваженого 2-го відділу УМП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_10 від 15 січня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року у справі №463/417/26, провадження №1-кс/463/788/26, в рамках вказаного кримінального провадження Надати слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в кримінальному провадженні №0000368 від 31 жовтня 2025 року дозвіл на проведення обшуку в будинку та прибудинковій території (у гаражі, сараї, літній кухні), де проживає і зареєстрований ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , і який перебувають у власності ОСОБА_11 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерів, електронних носіїв інформації, які використовувались під час протиправної діяльності, документів щодо укладення шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та іншими військовослужбовцями, щодо звільнення військовослужбовців зі служби, стану здоров`я, довідок про інвалідність, медичних документів, проходження ВЛК, інших документів про соціальні зв`язки ОСОБА_6 із військовослужбовцями, документів щодо перетину державного кордону, чорнових записів, а також відшукання і вилучення інших, речей, предметів та документів, які можуть мати значення речових доказів для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 21 січня 2026 року, проведеного на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що в ході такого вилучено: оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.2025 у двох примірниках; шлюбний договір №983 від 30 липня 2025 року на 1 арк.; копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №314156 від 3 липня 2019 року на ОСОБА_6 та посвідчення серії НОМЕР_2 на 2 арк.; копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №759 на 4 арк.; рапорти ОСОБА_5 на 2 арк.; мобільний телефон iPhone 13 MLPF3HU/A S/N: НОМЕР_3 .

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 21 січня 2026 року зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000368 від 31 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, зазначене слідчим у клопотанні, є забезпечення збереження речових доказів.

Підставами накладення арешту на зазначене у клопотанні майно є необхідність забезпечення зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Слідчий довів, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки таке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту даного майна, наслідки такого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 21 січня 2026 року під час обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , а саме на: оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.2025 у двох примірниках; шлюбний договір №983 від 30 липня 2025 року на 1 арк.; копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №314156 від 3 липня 2019 року на ОСОБА_6 та посвідчення серії НОМЕР_2 на 2 арк.; копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №759 на 4 арк.; рапорти ОСОБА_5 на 2 арк.; мобільний телефон iPhone 13 MLPF3HU/A S/N: НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1