ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.05.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло зазначене клопотання, у якому детектив Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_3 , просив продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів із можливістю внесення застави у розмірі 13 000 000 грн та покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого (детективів НАБУ), які здійснюють досудове розслідування, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваними: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Подане клопотання обумовлене тим, що наразі завершено досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.05.2025, в межах якого ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру, що підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, однак в порядку ст. 290 КПК України триває процедура ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування. Разом з тим, існує необхідність у завершенні семантико-текстуальної експертизи, для проведення якої 23.12.2025 експерту були надані додаткові матеріали. На переконання детектива, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження дії щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, а також іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Поміж тим, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків. Враховуючи викладене та те, що строк дії запобіжного заходу, який застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 11.01.2026, у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з цим клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання детектива з наведених у ньому мотивів та просив задовольнити.

Заперечуючи проти поданого клопотання, захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення. Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, зокрема малолітню доньку з важким станом здоров`я, батька-інваліда, постійну роботу та статус учасника бойових дій, що взагалі виключають ризик переховування від органу досудового розслідування або суду. Так само відсутні будь-які дані, які б вказували на можливість вплинути підозрюваним на свідків. Захисник наполягає на тому, що ОСОБА_4 не мав службових повноважень впливати на прийняття рішень у Міністерстві оборони України. Крім того, на переконання захисника, визначена стороною обвинувачення застава у 13 мільйонів гривень, враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , є завідомо непомірною та фактично позбавляє його права на альтернативний запобіжний захід. Це прямо суперечить практиці ЄСПЛ, яка вимагає, щоб розмір застави відповідав майновому стану особи. Сторона захисту також просить розглянути можливість застосування більш м`яких заходів, таких як цілодобовий домашній арешт, оскільки такий захід забезпечить процесуальні цілі без надмірного обмеження права на свободу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В силу приписів ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, за змістом ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя має з`ясувати, чи не зменшився заявлений ризик або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як свідчать подані матеріали, детективами НАБУ, за процесуального керівництва САП, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 (чинна з 04.06.2014).

За версією органу досудового розслідування, у невстановлений час та місці, але не пізніше лютого 2025, у начальника фінансово-економічного управління - помічника начальника Головного управління з фінансово-економічної роботи Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України, а також Голови конкурсної комісії Міністерства оборони України з відбору пропозицій щодо закупівлі квартир на умовах пайової участі та на вторинному ринку в регіонах України ОСОБА_10 разом із начальником групи інфраструктурного забезпечення руху опору Управління руху опору Командування Сил спеціальних операцій ОСОБА_4 , та іншими невстановленими на даний час посадовими службовими особами Міністерства оборони України, які, розуміючи потребу щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від представників забудовника.

Переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи наявність службових можливостей для реалізації злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди від директора ТОВ «Астрон Трейд» ОСОБА_7 , який з 24.02.2022 після початку проведення бойових дій на території України почав вести господарську діяльність з метою здійснення робіт та послуг, в яких є потреби Міністерства оборони України, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 висунули вимогу про надання їм неправомірної вигоди в загальному розмірі 1 300 000 доларів США.

Надалі 10.06.2025 ОСОБА_10 , перебуваючи разом із ОСОБА_4 в ресторані «Vino e Cucina», в ході розмови із ОСОБА_7 повідомив останньому, що першу частину неправомірної вигоди від загального розміру 1 300 000 доларів США, а саме у розмірі 100 000 доларів США він повинен віддати ОСОБА_4 , а останній їх отримати. Приблизно о 22 годині 40 хвилин 10.06.2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 після того, як покинули ресторан «Vino e Cucina», прибули на паркувальний майданчик супермаркету «Novus» за адресою: м. Київ, вул. Миколи Міхновського, 16А, після чого ОСОБА_4 отримав обумовлену першу частину неправомірної вигоди від загального розміру 1 300 000 доларів США, а саме в розмірі 100 000 доларів США від ОСОБА_7 (що станом на дату отримання частини неправомірної вигоди згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 4 149 190 грн.) за визначення переможцем ТОВ «Астрон Трейд» () у публічних закупівлях (конкурс з відбору пропозицій учасників щодо будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельній ділянці у місті Києві) на будівництво 16-ти поверхового житлового будинку з вбудованими комерційними приміщеннями на земельній ділянці площею 0.9043 га., з кадастровим номером :75:344:0152 за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, 11.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме в пособництві одержання службовою особою неправомірної вигоди, в особливо великому розмірі, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2025 (справа № 757/27485/25-к) до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.08.2025. Одночасно визначено підозрюваному заставу в розмірі 53 292 800 грн, та, у випадку внесення, покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 01.08.2025 підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів (до 29.09.2025), із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 000 000 грн та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За наслідками апеляційного перегляду ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 19.08.2025 у справі № 991/7818/25 ухвалу слідчого судді ВАКС від 01.08.2025 було скасовано в частині визначеного розміру застави та у цій частині постановлено нову, якою підозрюваному ОСОБА_4 визначено розмір застави у сумі 20 000 000 грн. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Згодом, ухвалами слідчих суддів ВАКС неодноразово продовжувався строк тримання під вартою підозрюваного, востаннє - ухвалою від 17.11.2025 у справі № 991/11763/25 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 56 днів та одночасно визначено заставу у розмірі 13 000 000 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, як вбачається із наданих детективом матеріалів, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 11.01.2026, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Вартим уваги є те, що строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді ВАКС від 17.11.2025 до семи місяців - до 11.01.2026.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що питання щодо обчислення строку досудового розслідування в кримінальному провадженні може бути вирішено судом першої інстанції у судовому засіданні в разі скерування обвинувального акта до суду, про що, серед іншого, свідчить позиція колегії суддів, викладена в ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верхового Суду у справі № 991/7915/23, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000531 від 06.03.2017.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими детективом матеріалами, зокрема: (1) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.05.2025 та 30.05.2025, який повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 будучи службовими особами Міністерства оборони України вимагають у нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 1 300 000 доларів США за перемогу у конкурсі щодо будівництва житла для військовослужбовців на земельній ділянці за кадастровим номером :75:344:0152, площею 0,9043 га, за адресою: АДРЕСА_1 , із подальшим підписанням договору будівництва. При цьому, свідок повідомив про етапи та суми неправомірних вигод, які він мав передавати ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на кожному етапі будівництва житла для військовослужбовців на зазначеній земельній ділянці. Зокрема, перший етап 100 000 доларів США, другий етап 400 000 доларів США та третій етап 800 000 доларів США, які ОСОБА_7 за вимогою ОСОБА_4 мав класти до ячейки банківської установи АТ «Банк «Український капітал». Також, свідок повідомив, що ОСОБА_4 вимагає від нього 3% неправомірної вигоди від суми договору на постачання товарів оборонного призначення, додавши його до групи у месенджері «WhatsApp» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де ОСОБА_4 був адміністратором; (2) протоколом огляду предметів від 02.06.2025 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_7 та зафіксовано наявні в ньому відомості про контактування останнього з ОСОБА_4 . Зокрема, пересилання ОСОБА_4 технічної документації по земельній ділянці за кадастровим номером :75:344:0152, площею 0,9043 га, за адресою: АДРЕСА_1, наказу № 2 від 16.05.2025 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо проведення конкурсу» стосовно залучення інвестора з виконання будівельних робіт по будівництву багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення (дошкільний навчальний заклад) на АДРЕСА_1. Крім того, також зафіксовано факти вимагання ОСОБА_4 3% неправомірної вигоди від суми договору на постачання товарів оборонного призначення; (3) протоколом ідентифікації (огляду), помітки та вручення грошових коштів від 10.06.2025, згідно з яким ОСОБА_7 було вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які в подальшому були передані ОСОБА_4 у вигляді неправомірної вигоди та вилучені 10.06.2025 під час особистого обшуку у ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України; (4) протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 17.06.2025, у якому зафіксовано листування останнього зі ОСОБА_10 та іншими фігурантами кримінального провадження, отримання технічної документації від них щодо забудови земельної ділянки за кадастровим номером :75:344:0152, площею 0,9043 га, за адресою: АДРЕСА_1, зазначення власного відсотку від загальної суми неправомірної вигоди; (5) протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 23.06.2025, у якому зафіксовано його листування з іншими фігурантами кримінального провадження, зокрема ОСОБА_4 , отримання технічної документації від них щодо забудови земельної ділянки за кадастровим номером :75:344:0152, площею 0,9043 га, за адресою: АДРЕСА_1 , отримання вказівок щодо зменшення суми неправомірної вигоди до 1 000 000 доларів США від ОСОБА_7 ; (6) протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 від 22.05.2025 та 27.05.2025, в ході яких зафіксовано факти вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у розмірі 1 300 000 доларів США від ОСОБА_7 , етапи, на яких потрібно було передавати неправомірну вигоду, суми та способи передачі неправомірної вигоди. Також, зафіксовано розмови, в ході яких ОСОБА_10 та ОСОБА_4 переконують ОСОБА_7 в його перемозі в конкурсі щодо залучення інвестора з виконання будівельних робіт з будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення (дошкільний навчальний заклад) на АДРЕСА_1 , а також виключення в подальшому з договору умови щодо передачі квартир для військовослужбовців з поліпшеннями. Крім того, зафіксовано факти контролю ОСОБА_4 суб`єктів господарювання, які здійснюють постачання товарів оборонного призначення для Міністерства оборони України; (7) протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 від 13.06.2025, в ході яких зафіксовано факт вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у розмірі 1 300 000 доларів США від ОСОБА_7 , етапи, на яких потрібно було передавати неправомірну вигоду, суми та способи передачі неправомірної вигоди. Також, зафіксовано факт подальшого узгодження зниження суми неправомірної вигоди до 1 000 000 доларів США; (8) протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 11.06.2025, у якому проведено огляд, ідентифікацію та копіювання грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, а також виготовлено несправжні (імітаційні) засоби, а саме грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 950 штук, які були вилучені 10.06.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 ; (9) протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - візуального спостереження за особою ОСОБА_10 від 09.07.2025, у якому зафіксовано, що після зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_7 10.06.2025 біля закладу швидкого харчування «McDonalds», що розташований за адресою: м. Київ, Севастопольська площа, 1, ОСОБА_10 одразу вирушив на зустріч з іншим фігурантом кримінального провадження для отримання дозволу від останнього на зниження суми неправомірної вигоди до 1 000 000 доларів США. У подальшому, цього дня, він на зустріч до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до закладу «VINO e CUCINA»; (10) протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - візуального спостереження за особою ОСОБА_4 від 09.07.2025, у якому зафіксовано факт отримання 10.06.2025 ОСОБА_4 від ОСОБА_7 першої частини неправомірної вигоди у розмірі 100 000 доларів США; (11) протоколом огляду речей та документів від 17.07.2025, згідно з яким оглянуто оптичні носії інформації, на яких зафіксовано фото та відеоматеріали, отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , їх послідовних дій 10.06.2025 під час отримання першої частини неправомірної вигоди у розмірі 100 000 доларів США.

На переконання слідчого судді сторона обвинувачення навела достатні відомості про обставини вчинення дій, кваліфікованих за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається як у клопотанні, так і повідомленні про підозру. Тобто кримінальне правопорушення могло бути вчинене за описаних у них обставин.

Водночас слідчий суддя наголошує, що на цій стадії досудового розслідування встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та пов`язаних з ним заходів забезпечення кримінального провадження. Ці критерії не передбачають обов`язку детальної перевірки та аналізу кваліфікації кримінального правопорушення чи встановлення вини конкретної особи. Тому слідчий суддя відхиляє доводи захисника про відсутність достатніх та об`єктивних доказів, що ОСОБА_4 згідно своїх функціональних обов`язків міг впливати на будь-які рішення конкурсної комісії Міністерства оборони України.

Крім того, слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

Разом з тим, під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовження строку його дії слідчими суддями неодноразово перевірялась наявність обґрунтованості підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. До того ж такі висновки слідчих суддів були переглянуті в апеляційному порядку та за результатами перегляду, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Окрім того, стороною захисту до матеріалів клопотання не надано доказів, які б свідчили про помилковість раніше зроблених висновків та які були б достатніми для висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є вочевидь необґрунтованою.

Так, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні з метою неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України проведено всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, однак ще слід повністю виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Крім того, не менш важливим є необхідність завершення та отримання висновків семантико-текстуальної експертизи.

Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, складення обвинувального акту за матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не вбачається можливим у межах строку визначеного тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

При цьому, як стверджує прокурор, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваного

Перевіряючи наявність ризиків, які обґрунтовує детектив та підтримав прокурор, слідчий суддя виходить з того, що наявні (встановлені) на початковому етапі слідства ризики по мірі розслідування кримінального провадження мають тенденцію до зменшення та втрати своєї актуальності і для підтвердження існування або відсутності таких ризиків на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на переконання слідчого судді, необхідно враховувати попередню поведінку підозрюваного, складність справи, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так, при оцінці існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відноситься до корупційного, а отже позбавляє застосування норми ст. 69, 75 КК України. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Разом з тим, на наявність вищевказаного ризику впливає також задовільний матеріальний стан ОСОБА_4 , що свідчить про фінансову спроможність переховуватись від органів досудового розслідування та суду у випадку застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

До того ж вартим уваги є той факт, що ОСОБА_4 за час перебування на посаді начальника групи інфраструктурного забезпечення руху опору Управління руху опору Командування Сил спеціальних операцій набув широке коло знайомств і зв`язків серед службових осіб Міністерства оборони України, органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у т.ч. шляхом залишення території України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , з огляду на посаду, набув знання та навички конспірації та уникнення спостереження за собою, які безпосередньо може використати при спробі залишення території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про позбавлення можливості ОСОБА_4 виїжджати за кордон з огляду на здачу свого закордонного паспорту та вікові обмеження для чоловіків через військовий стан в України. Слідчий суддя зауважує, що зараз на території України триває військова агресія зі сторони Російської Федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє відповідальні органи та в першу чергу прикордонну службу України здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, а отже і пропуск громадян через нього з дотриманням відповідного порядку та правил. Крім того, слід враховувати, що здача закордонного паспорту НОМЕР_1 не позбавляє ОСОБА_4 можливості повторно звернутися до відповідного органу та отримати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Вищевикладене переконує слідчого суддю у тому, що станом на зараз цей ризик є достатньо високим.

Поряд із наявністю ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування на суду, слідчий суддя встановив існування ризику незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного в цьому ж кримінальному провадженні.

Насамперед слідчий суддя враховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи, шо наразі досудове розслідування ще триває та допит свідка ОСОБА_7 судом не здійснено, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо неможливості ОСОБА_4 здійснити спроби впливу на цього свідка з метою зміни останнім показань стосовно обставин висловлення йому прохання надання неправомірної вигоди, отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди та подальшого розподілу між іншими підозрюваними.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у межах цього кримінального провадження згадуються інші фігуранти, зокрема тимчасово виконуючий обов`язки начальника Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України ОСОБА_11 , працівники банківської установи АТ «Банк «Український капітал», учасники групи, створеної ОСОБА_4 в месенджері «WhatsApp» «Міноборони контракти»

Отже, на переконання слідчого судді, показання цих свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може використовуючи зв`язки з іншими особами впливати на свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Разом із тим, у цьому кримінальному провадженні є інший підозрюваний - ОСОБА_10 , який може надати викривальні покази щодо ОСОБА_4 , а тому існує вірогідність здійснення ОСОБА_4 спроб вплинути на нього з метою змусити відмовитись надавати показання або надавати неправдиві показання. При цьому варто уваги також те, що ОСОБА_4 має сталі зв`язки з вищим керівним складом Міністерства оборони України.

За таких обставин ризик впливу на свідків та іншого підозрюваного є таким, що існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя встановив наявність третього ризику - ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У частині цього ризику варто враховувати, що матеріалами кримінального провадження та матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій у даному провадженні зафіксовано листування та розмови, відповідно яким ОСОБА_4 підтверджує факт впливу на низку юридичних осіб, зокрема ТОВ «РВ Струм» та ТОВ «Ауксо констракшн», які здійснюють постачання товарів оборонного призначення для Міністерства оборони України, де за рахунок такого впливу та фактичного сприяння в перемозі щодо закупівель товарів оборонного призначення отримує певний відсоток від суми такого контракту.

Крім того, характер зафіксованих розмов ОСОБА_4 свідчить про те, що останній використовує засоби конспірації з метою бути не викритим під час провадження своєї злочинної діяльності, направленої на отримання неправомірної вигоди, умисно здійснював пошук такого механізму передачі коштів, який унеможливлював би таку передачу особисто з рук в руки. Для цього він намагався використати банківську комірку АТ «Банк «Український капітал» при цьому запевняючи свідка ОСОБА_7 , що раніше консультував своїх знайомих щодо такого механізму передачі коштів та подальшого не викриття такої злочинної діяльності.

Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги особиста ситуація (обставини) підозрюваного ОСОБА_4 (раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не вчиняв жодних кримінально караних дій після повідомлення про підозру), проте, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлений слідчим суддею ризик до маловірогідності чи до його виключення. Відтак, зазначений ризик визнається спроможним.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та 7 ст. 176 цього Кодексу.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання.

При визначенні запобіжного заходу, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого корупційного злочину; (2) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; (3) інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий та сімейний стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, у тому числі належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому слід зауважити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 КПК України цей запобіжний захід може бути застосований до ОСОБА_4 .

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи детектива щодо необхідності продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу.

Натомість стороною захисту не надано слідчому судді доказів на підтвердження обставин, які б виключали продовження строку дії запобіжного заходу.

Поміж тим, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають повному завершенню досудового розслідування, зокрема, складанню обвинувального акта та передачі його до суду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу. Оскільки існує необхідність у завершенні процедури ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у кримінальному проваджені у порядку ст. 290 КПК України, а також отриманні висновків експертизи, за результатами проведення якої планується здобуття відомостей щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Окрім того, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Детектив у клопотанні просив визначити у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 13 000 000 грн (тринадцять мільйонів гривень), який обґрунтував розміром неправомірної вигоди, майновим станом підозрюваного, а також його стійкими зв`язками з вищим керівним складом міністерства оборони України. У судовому засіданні прокурор повністю підтримав ці вимоги.

Слідчий суддя враховує, що протягом перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою ризики зменшили свою інтенсивність, втім, станом на час розгляду клопотання вони не зменшилися до тієї міри, яка б виключала необхідність застосування запобіжного заходу.

Проаналізувавши вищевикладене, оцінивши доводи у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність визначення ОСОБА_4 заставу у меншому розмірі, ніж заявлено стороною обвинувачення.

Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, на переконання слідчого судді, він не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із можливості внесення такої застави. Водночас, розмір застави має надавати впевненість у тому, що вона зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Отже, слідчий суддя вважає, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави у розмірі 13 000 000 грн, як альтернативного запобіжного заходу, підлягає зменшенню до 6 000 000 грн (шести мільйонів гривень), позаяк на цьому етапі кримінального провадження окреслений розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення та буде суттєвим запобіжником для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує надані стороною захисту відомості про сімейний стан ОСОБА_4 , разом з тим, не вважає ці відомості такими, що свідчать про непомірність застави у розмірі 6 000 000 грн для підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що визначений розмір застави відповідає майновому та сімейному стану підозрюваного, обставинам кримінального провадження та є помірним.

До того ж, у разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: прибувати до слідчого (детективів НАБУ) які здійснюють досудове розслідування, прокурора та суду за кожним викликом; не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваним ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України, - два місяці.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 194, 196, 201, 369-376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, тобто до 02.03.2026 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду:

Код

Номер рахунку за стандартом ІВАN НОМЕР_2 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого (детективів НАБУ) які здійснюють досудове розслідування, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваним ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків - покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1