Справа № 163/2469/25
Провадження № 1-кп/163/278/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000392 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городно Любомльського району Волинської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працюючий вантажником ТОВ «Юкон» (м. Ковель), із середньо-спеціальною освітою, одружений, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, в силу статті 89 КК України не судимий, РНОПП: НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 постановою Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/675/25 від 07.04.2025 року, яка набрала законної сили 18.04.2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконувати вказану постанову, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами, так 12 вересня 2025 року близько 14 години ОСОБА_4 , не маючи права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Тата», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Київська с. Вишнів Ковельського району Волинської області, де був зупинений, на підставі п. 3 ст. 35 закону України «Про Національну поліцію» службовими особами відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, чим порушив постанову Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/675/25 від 07 квітня 2025, яка набрала законної сили 18 квітня 2025 року.

Крім того ОСОБА_4 30 вересня 2025 року близько 10 години, не маючи права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Тата», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Прикордонників с. Старовойтове Ковельського району Волинської області, де на підставі п. 3 ст. 35 закону України «Про Національну поліцію» був зупинений службовими особами відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, чим порушив постанову Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/675/25 від 07 квітня 2025, яка набрала законної сили 18 квітня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно невиконував постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав та підтвердив обізнаність із постановою Любомльського районного суду Волинської області про позбавлення права керування транспортними засобами, показав що, не маючи на те непереборних обставин, порушив цю заборону.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, його вина в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

На підставі матеріалів правоохоронних органів до ЄРДР внесено відомості за ч.1 ст.382 КК України, що підтверджується відповідними витягами за №0000392 та №0000417, які постановою прокурора від 13.10.2025 року об`єднані в одне провадження.

Постановою Любомльского районного суду Волинської області у справі №163/675/25 від 07.04.2025 року, яка набрала законної сили 18.04.2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

Протоколом огляду місця події від 12.09.2025 року зафіксовано факт керування обвинуваченим транспортним засобом автомобілем марки «Тата», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Київська с. Вишнів Ковельського району Волинської області, де був зупинений службовими особами відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Протоколом огляду місця події від 30.09.2025 року зафіксовано факт керування обвинуваченим транспортним засобом автомобілем марки «Тата», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Прикордонників с. Старовойтове Ковельського району Волинської області, де був зупинений службовими особами відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Ковальовець на обліку в лікаря нарколога-психіатра не перебуває; скарг на його поведінку за місцем проживання не надходило, спиртними напоями не зловживає; перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій, батьком багатодітної сім`ї; в силу статті 89 КК України не судимий, що підтверджується характеризуючими обвинуваченого письмовими документами.

Аналіз показань обвинуваченого в сукупності з всіма іншими письмовими доказами, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності доводять факт умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та які підлягають доказуванню.

Докази, що проаналізовані вище, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, є належними та допустимими, а тому є основою цього вироку.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України включає в себе, зокрема повне ігнорування судового рішення, що набрало законної сили.

З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що сукупністю доказів у їх взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», повністю доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу статті 89 КК не судимий , обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючі обставини ОСОБА_4 не інкримінувались і судом не встановлені.

З врахуванням викладеного, та враховуючи, що обвинувачений працює та має стабільне джерела доходу, є учасником бойових дій, батьком багатодітної сім`ї, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою його притягнуто до кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує клопотання обвинуваченого та його захисника про незастосування більш м`якого покарання санкції статті у виді штрафу через нагальну потребу в грошових коштах для забезпечення потреб сім`ї, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі мінімальним строком із звільненням від його реального відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки з огляду на позитивні характеристики обвинуваченого, його соціальні зв`язки, статус учасника бойових дій та сімейний стан, суд дійшов висновку про можливість його виправлення та ресоціалізації без ізоляції від суспільства, що відповідає меті покарання та принципу індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів та документів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

Чотири оптичні диски з відеозаписами боді-камер поліцейських та з зовнішніх відеокамер спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1