ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/1277/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА
14 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
-захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
-прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2025 року, -
Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення СВ УСБУ в Харківській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , 1979 року народження, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 листопада 2025 року, без визначення розміру застави.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді триманням під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, визначивши її розмір з урахуванням майнового стану підозрюваного, його соціальних зав`язків та обставин справи.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя при ухваленні рішення формально послався на воєнний стан та тяжкість злочину, та не обґрунтував чому за конкретних обставин застава не здатна нейтралізувати передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики. Вважає, що не обґрунтовано існування ризиків:
-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний впродовж доби після обшуку не був затриманий, за цей час він не вчинив дій для переховування від органів досудового розслідування, а також під час дії воєнного стану підозрюваний не має правових підстав для виїзду за кордон, окрім, як у службове відрядження, яке він самостійно скасував до моменту затримання;
-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час обшуку вилучено всі електронні носії та документи, які, на думку слідства, мають значення; а наведені у клопотанні джерела доказів це копії протоколів НСРД і допити свідків, які вже знаходяться у розпорядженні органу досудового розслідування;
-незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в клопотанні прокурора не міститься жодної конкретної інформації про спроби чи наміри вчинення цього.
Вказав, що підозрюваний є проректором ХНУРЕ, депутатом обласної ради, професором, доцентом, доктором юридичних наук, Заслуженим працівником освіти України. ОСОБА_9 має постійне місце проживання у м. Харкові, володіє майном, має міцні соціальні зв`язки, а саме: неповнолітню дитину, належне лікування якої можливо лише за умови участі обох батьків, онкохвору дружину, за якою доглядати може лише підозрюваний, та батьків похилого віку, які потребують його допомоги. Перебування під вартою підозрюваного позбавить його дитину основного опікуна та матеріальної підтримки, що створить ризик погіршення її стану здоров`я та розвитку.
Наголосив, що у підозрюваного наявні хронічні захворювання серцево-судинної та дихальної системи, які потребують постійного медичного контролю та дотримання спеціального режиму, регулярного прийому лікарських засобів, а перебування в умовах СІЗО може створити реальну загрозу його життю та здоров`ю.
Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні захисники підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Підозрюваний, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав. Тому апеляційний розгляд проведено за його відсутності.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю-доповідача, захисників, прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, за яке останньому може бути призначено покарання до 8 років позбавлення волі, на що обґрунтовано послався слідчий суддя у своєму рішенні.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до пред`явленої підозри мало місце під час воєнного стану, який діє по всій території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, а також того, що ОСОБА_9 підозрюється в кількох епізодах умисного перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в умовах воєнного, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а також у збереженні життів громадян України, військовослужбовців та інших осіб, які перебувають в Україні.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, під час воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу, призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеність існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і спроби переховуватися від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на суворість можливого покарання та наявності воєнного стану в місті проведення досудового розслідування.
Що стосується існування ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, то цей ризик знаходить своє підтвердження, оскільки підозрюваний має можливість вдатись то такої поведінки, використовуючи зв`язки, які склались у нього за період роботи в системі освіти, з метою побудови однотипної хибної захисної позиції з іншими учасниками цього кримінального провадження.
З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Посилання захисника на те, що підозрюваний є проректором ХНУРЕ, депутатом обласної ради, професором, доцентом, доктором юридичних наук, Заслуженим працівником освіти України. ОСОБА_9 має постійне місце проживання у м. Харкові, володіє майном, має міцні соціальні зв`язки, а саме: неповнолітню дитину, належне лікування якої можливо лише за умови участі обох батьків, онкохвору дружину, за якою доглядати може лише підозрюваний, та батьків похилого віку, які потребують його допомоги, - в даному випадку не можуть достатньо свідчити про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо доводів захисника про наявні у підозрюваного хронічні захворювання серцево-судинної та дихальної системи, які потребують постійного медичного контролю та дотримання спеціального режиму, регулярного прийому лікарських засобів, а перебування в умовах СІЗО може створити реальну загрозу його життю та здоров`ю, то колегія суддів сприймає їх критично, оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_9 , у зв`язку із захворюванням, знаходитись під вартою, а також відомостей про неможливість надання останньому належного лікування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не надано..
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та відсутності підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: