Провадження № 1-кс/201/4740/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001483 від 29.10.2025 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001483 від 29.10.2025 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2025 р. приблизно 22:47 год. за адресою м.Дніпро, вул. Левка Лукяненко, 8 біля ресторану «Латарія» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив замах на вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з використанням вогнепальної зброї.

Так, слідчим СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 29.10.2025 в період часу з 01:10 год. по 01:48 год. було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 15, біля під`їзду № 1, де на асфальтному тротуарі виявлено предмет схожий на пістолет, чорного кольору з номером на затворі НОМЕР_1 на руків`ї зазначено MADE in EU (Austria) GLOCK, на тильній стороні затвору зазначено вигравірований напис GLOCK 19 Gen 5 AUSTRIA 9х19. Поруч із зазначеним предметом який схожий на пістолет мається магазин.

В ході огляду місця події 29.10.2025 в період часу з 01:10 год. по 01:48 год за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 15, біля першого під`їзду було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на пістолет, чорного кольору, з номерами та позначеннями - ВZYG 086, GLOCK 19 Gen5 9х19 та магазин, які поміщено спец. пакету PSP 3246878;

- змив на марлевому тампоні з поверхні затвора, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- змив на марлевому тампоні з поверхні руків`я, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- змив на марлевому тампоні з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- один паперовий конверт НПУ з чистим марлевим тампоном;

- один слід папілярних ліній на одній липкій стрічці, що вилучений з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ.

З метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий просить задовольнити подане клопотання та накласти арешт на речі, які були вилучені в ході огляду від 29.10.2025 в період часу з 01:10 год. по 01:48 год в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 15, біля першого під`їзду.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Слідчий надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив розглянути подане клопотання без його участі та зазначив, що заперечень щодо накладення арешту немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001483 від 29.10.2025 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.10.2025 року, 29.10.2025 в період часу з 01:10 год. по 01:48 год. слідчим СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, біля будинку 15, під`їзду № 1, у ході якого виявлено та вилучено:

- предмет схожий на пістолет, чорного кольору, з номерами та позначеннями - ВZYG 086, GLOCK 19 Gen5 9х19 та магазин, які поміщено спец. пакету PSP 3246878;

- змив на марлевому тампоні з поверхні затвора, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- змив на марлевому тампоні з поверхні руків`я, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- змив на марлевому тампоні з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ;

- один паперовий конверт НПУ з чистим марлевим тампоном;

- один слід папілярних ліній на одній липкій стрічці, що вилучений з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ.

Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.10.2025 року вищевказані предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001483 від 29.10.2025 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень як слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

У даному випадку вилучені під час огляду місця події предмети та речі постановою слідчого від 29.10.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такі, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням досліджених обставин кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведено можливість доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні вилучених під час огляду місця події речей.

Отже, оскільки зазначене у клопотанні слідчого майно відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженню, оскільки незастосування арешту може призвести до його знищення чи приховування.

Разом з тим, із системного аналізу зазначених норм випливає, що арешт накладається не на будь-яке майно, що є речовими доказами, а лише на те, з приводу якого є підстави уважати, що воно може бути знищене, пошкоджене чи спотворене іншим чином.

Так, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 Цивільного кодексу України). Тобто ознаками речі є її властивість задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Таким чином, не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями, зокрема змиви різноманітних слідів.

Вилучення таких предметів, очевидно, не пов`язано з обмеженням права власності конкретної особи.

Також перелічені предмети належать до групи речових доказів, які відповідно до п. 4 ч. 9 ст.100 КПК України є майном, що не має жодної цінності й не може бути використане, тому знищується, а у разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Зважаючи на викладене, немає підстав уважати такі предмети тимчасово вилученими та накладати на них арешт, тому що згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. А такі матеріальні об`єкти, характеризуються ознакою неможливості їх використання (п.4 ч.9 ст.100 КПК України).

Водночас у разі вилучення під час проведення огляду місця події матеріального об`єкта, що не має ознак речі і не має жодної цінності, накладення арешту на такий об`єкт убачається недоцільним.

Збереження таких речових доказів було забезпечено надання цим об`єктам матеріального світу постановою слідчого статусу речових доказів та передачею в камеру зберігання речових доказів, відтак загроза їх знищенню, пошкодженню, спотворенню чи іншій зміні відсутня.

Відтак, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на: змив на марлевому тампоні з поверхні затвора, що поміщений до паперового конверту НПУ; змив на марлевому тампоні з поверхні руків`я, що поміщений до паперового конверту НПУ; змив на марлевому тампоні з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ; один паперовий конверт НПУ з чистим марлевим тампоном; один слід папілярних ліній на одній липкій стрічці, що вилучений з поверхні магазину, що поміщений до паперового конверту НПУ.

Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вилучені в ході проведеного огляду місця події речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на зазначене в клопотання майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001483 від 29.10.2025 року на річ, вилучену 29.10.2025 в період часу з 01:10 год. по 01:48 год в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, біля будинку 15, у вигляді заборони на користування та розпорядження, а саме на: предмет схожий на пістолет, чорного кольору, з номерами та позначеннями - ВZYG 086, GLOCK 19 Gen5 9х19 та магазин, які поміщено спец. пакету PSP 3246878.

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1