ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/142/22 (1-кп/641/11/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2601/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Звернення за застосуванням злочинного впливу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- за участю секретаря - ОСОБА_5

-прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові (в режимі відеоконференції) апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено задовольнити клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_16 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

1) Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст.28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05.02.2026 року включно.

2) Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05.02.2026 року включно.

3) Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05.02.2026 року включно

4) Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05.02.2026 року включно.

5) Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05.02.2026 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, щодо кожного з обвинувачених (узагальнено) констатував відсутність відомостей про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені раніше під час застосування ним запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того суд врахував що ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи.

Зважаючи на ці відомості, а також на положення п.1, 4 ч.4 ст. 183 КПК України суд дійшов висновку, про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів не визначаючи при цьому суму застави.

В апеляційних скаргах:

Обвинувачений ОСОБА_18 просить ухвалу скасувати, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Просить проводити апеляційний розгляд за його та його захисника участі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що стороною обвинувачення не доведена його вина, а допитані потерпілі спростували його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення.

Наголошує, що перебуває під вартою більше ніж 4 роки та 7 місяців, за цей час вже всі ризики втратили свою актуальність.

Зазначає, що раніше не судимий, до затримання був працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки двох неповнолітніх дітей, дружину, тещу, тітку, яка хворіє на ряд захворювань та потребує догляду.

Обвинувачена ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Просить проводити апеляційний розгляд за його та його захисника участі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення є безпідставними.

Наголошує, що обвинувачення є необґрунтованим, допитаний потерпілий вказав на причетність до цього кримінального правопорушення інших осіб.

Також вказує, що особи, причетні до даного кримінального провадження взагалі втекли за кордон.

Зазначає, що на даний час в разі звільнення з-під варти, їй готові надати притулок у РОРГ «Добра пристань», оскільки її житло знаходиться в зоні бойових дій.

Також зауважує, що раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки дітей та онуків.

Обвинувачений ОСОБА_10 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурором не доведено існування передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків

Просить проводити апеляційний розгляд за його та його захисника участі.

Обвинувачений ОСОБА_11 просить ухвалу скасувати, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі або визначити мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у клопотанні вони перераховані, але не підтверджені.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`яких запобіжний заходів не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Наголошує, що в силу ст.89 КК України не має судимостей, до затримання був офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки - дружину, тещу та матір, яка хворіє на ряд захворювань, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Просить звернути увагу, що до деяких обвинувачених у даному кримінальному провадженні запобіжні заходи навіть не застосовані.

Вказує, що вже тривалий час перебуває під вартою, але за весь цей час м у справі не були досліджені всі докази, не допитані свідки та потерпілі.

Зазначає, що у разі зміни запобіжного заходу зобов`язується суворо дотримуватись покладених на нього обов`язків.

Просить проводити апеляційний розгляд за його та його захисника участі.

Обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що стороною обвинувачення не наведено (через їх відсутність) доказів того, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України продовжують існувати.

У якості аргументів щодо їх відсутності обвинувачений зазначає, що в судовому засіданні вже допитано потерпілого Майбороду, який як і інші потерпілі дав покази, що його (обвинуваченого ) він не знає та ніколи не бачив.

Також просить врахувати те що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме: наявність на утриманні дітей, дружини, хворої матері, яка потребує постійного нагляду.

Вказує, що до деяких обвинувачених запобіжні заходи взагалі не застосовані, а інші причетні до кримінального провадження особи прокурором до кримінальної відповідальності взагалі не притягнуті.

Наголошує, що вже тривалий час (4 роки та 8 місяців) він перебуває під вартою.

Зазначає, що у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу зобов`язується суворо дотримуватись покладених на нього судом обов`язків.

Просить проводити апеляційний розгляд за його та його захисника участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених та захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Слобідського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням, в тому числі:

ОСОБА_7 за ч.1 ст. 255 КК України ( ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 - ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 - ч.3 ст.190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_8 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.ч.1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_10 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671 ІХ від 04.06.2020р), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_11 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001р.), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України.

ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні в суді першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, крім того, незаконна діяльність обвинувачених мала систематичний характер та тривала більше 2 років, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження виду запобіжного заходу стосовно обвинувачених, суду першої інстанції встанови, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, таким чином, на той час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Врахував, що ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі, проти життя особи, тому суд вважав, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд першої інстанції зазначив, що згідно п. 1, 4, ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченими переховування від суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені вчинили, згідно обвинувального акту, в тому числі, особливо тяжкі злочини і можуть негативно вплинути на хід встановлення істини у справі. Крім того, обвинувачені в порядку ст. 290 КПК України ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, в яких зазначені певні відомості і можуть мати можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того обвинувачені, усвідомлюючи, що ними скоєно, втому числі, особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть переховуватись від суду.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_17 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України ( ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 - ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 - ч.3 ст.190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_8 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.ч.1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_10 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671 ІХ від 04.06.2020р), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_11 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001р.), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України.

ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України

Відповідно до ст. 12 КК України один з цих злочинів є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, а також злочину проти життя особи, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання обвинувачених на відсутність існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_11 в силу ст.89 КК України не має судимості, тобто вже притягався до кримінальної відповідальності, що додатково підтверджує наявність ризику, що останній може вчинити новий злочин.

Що стосується посилань обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_9 про наявність у них міцних соціальних зв`язків, то колегія суддів вважає ці посилання необґрунтованими, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення ними злочинів, які їм інкримінуються, однак не стали для них стримуючими факторами.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченими покладних на них процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимог апеляційних скарг про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційних скарги, а доводи захисника та обвинувачених ґрунтуються суто на їх суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи в апеляційних скарг щодо того, що обвинувачені мають постійне місце проживання, до затримання офіційно працевлаштовані, мають на утриманні дітей та інших осіб - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Належить врахувати, що ці обставини існували і до вчинення інкримінованих обвинуваченим дій, але не стали стримуючим фактором для них.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи апеляційних скарг правильності цього висновку не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.177, 178, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2025 року залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду, враховуючи тривалість перебування обвинувачених під вартою.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді