КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9851/25
Провадження № 1-кп/552/879/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001084 від 06.11.2025, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, працюючого адміністратором Весільного агентства, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи (проходить ВЛК), раніше не судимого,

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 30.10.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001084 від 06.11.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.12.2025 призначений відкритий судовий розгляд обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що з 05.09.2025 по 18.09.2025 (більш точної дати та часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у дворі будинку № 101, що по вул. Юліана Матвійчука у м. Полтаві, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись тимчасовою відсутністю потерпілого, шляхом вільного доступу таємно викрав з салону автомобіля марки «NISSAN» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який перебував у його користуванні та належав його знайомому військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_4 , зенітно-пошуковий лазерний прожектор (ліхтар) «VIDEX VLF-L361» у кейсі чорного кольору, вартістю 56274 грн 40 коп.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, заклавши його 18.09.2025 під власні документи до відділення ломбарду ПТ «Ломбард Бабенко і Компанія», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 38, за що отримав грошові кошти в сумі 2000 грн.

Протиправними діям ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було завдано майнової шкоди на загальну суму 56274 грн 40 коп.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор та обвинувачений, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_5 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи, які не оспорюються стороною обвинувачення, обвинуваченим та потерпілим.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину у вересні 2025 року, місце, час та спосіб крадіжки майна потерпілого. Також вказав, що мотивами крадіжки майна була відсутність грошей. Одразу після крадіжки майно було закладне в ломбард за що обвинувачений отримав 2000 грн. Кошти витрачені на власні потреби. Приблизно через 2 місяці ОСОБА_5 викритий працівниками поліції. Під час досудового розслідування відшкодував потерпілому повну вартість викраденого майна, вибачився за вчинене, відчуває сором за свої дії.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив суд призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять). Пропонував на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та стягнути процесуальні витрати з обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 погодився із думкою прокурора.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати, розкаявся, вибачився перед потерпілим, із запропонованою прокурором мірою покарання погодився, запевняв суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень та своїми реальними вчинками доведе виправлення.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до даних КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» обвинувачений під наглядом не перебуває та у закладі не лікувався.

За інформацією КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні не перебував.

Згідно з інформацією Відокремленого підрозділу «Обласна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1» обвинувачений на амбулаторному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався.

За висновком органу пробації та даними досудової доповіді ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторних кримінальних правопорушень та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Факт щирого каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 у ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення та вказав на обставини їх вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Факт добровільного відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди підтверджується дослідженою судом заявою про передачу потерпілому грошових коштів на загальну суму 56274 грн 40 коп.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обставини, які характеризують особу обвинуваченого, вчинення злочину вперше, його молодий вік, наявність інвалідності ІІ групи, залученість до суспільно-корисної праці, перебування на утриманні ОСОБА_5 малолітньої дитини, а також наявність підстав, які пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема і повне відшкодування шкоди, його запевнення про стійкий намір змінити життя та вибачення за вчинення правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, свідчать про можливість призначення покарання у межах санкції статті інкримінованого діяння, із застосуванням положень 75 КК України.

Суд враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Отже, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять років).

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи складають 1782,80 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

4) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави 1782 грн 80 коп. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок) судових витрат на залучення експерта.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1