Справа № 569/3579/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Рівне Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Рівне, клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000562 від 23.07.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України про продовження строку дії обов`язків за заставою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків за заставою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, 19.05.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» до 17.07.2025 включно, із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, яку сплачено 20.05.2025 та звільнено його з-під варти, на якого разом покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

10.07.2025 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк виконання покладених обов`язків до 08 вересня 2025 року.

Відтак, метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо обов`язку не відлучатись із населеного пункту, де зареєстрований/проживає, без дозволу слідчого або прокурора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За правилом ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

За приписом ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5,6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

19.05.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» до 17.07.2025 включно, із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, яку сплачено 20.05.2025 та звільнено його з-під варти, на якого разом покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

10.07.2025 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк виконання покладених обов`язків до 08 вересня 2025 року.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 КПК України переховуватися від суду.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Запобіжний захід необхідний для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

На цьому етапі кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-206, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити частково.

Продовжити застосування покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, тобто до 04.11.2025 року включно:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, або прокурора про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6