У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (ВКЗ);

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001201 від 30.09.2025, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 у провадження судді надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001201 від 30.09.2025, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

До суду прокурор надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, який відповідно до санкції статей КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183, ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились. Так, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, яких особисто знаю та може впливати з метою зміни їх показів. Також може продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив звільнити його з під варти.

Захисник ОСОБА_4 , проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечувала. Просила звільнити обвинуваченого з під варти та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити підготовче судове засідання за його відсутності.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування та ухвали слідчого судді від 28.11.2025, щодо ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 33 дні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.. 3, 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється зокрема у вчиненні умисного тяжкого злочину, оскільки санкція частини ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме свідка ОСОБА_6 , у цьому кримінальному провадженні, існування даного ризику обґрунтовується тим, що у кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, у зазначеному кримінальному провадженні показання свідка ОСОБА_6 , який особисто знайомий з обвинуваченим, мають доказове значення.

Також, враховуючи особу ОСОБА_5 , який вчиняючи тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, фактично самовільно залишив місце несення служби, що само по собі утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407-408 КК України. В даному випадку, враховуючи кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 він може продовжити вчинювати кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407-408 КК України, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, бажання обвинуваченого уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я особи, на думку суду, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 197 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.04.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1