Провадження № 1-кп/991/173/19
УХВАЛА

про відмову у відводі прокурора

2 жовтня 2025 рокумісто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0003697 про його обвинувачення за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

(1) Зміст поданої заяви

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.

02.10.2025 до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_10 від розгляду цього кримінального провадження.

У заяві обвинувачений вказує, що прокурор, за відсутності законних підстав передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) просить суд відразу застосувати до нього крайній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У прокурора відсутнє право заявляти таке клопотання.

При цьому, жодних дій, передбачених ст. 177 КПК протягом кримінального провадження - з грудня 2016 року і до сьогодні він не вчиняв і не мав намірів вчиняти.

У клопотанні прокурор упереджено та навмисно вказує 1 000 000 гривень застави замість від 241 240 грн до 908 400 грн максимально, чудово розуміючи, що частиною п`ятою статті 176 КПК чітко розмежовано розміри застави у залежності від тяжкості злочину.

Ці факти свідчать про упередженість прокурора до нього та даної справи. Прокурор чітко розуміє, що взявши його під варту він досягне свого незаконного умислу і лише одну мету - шляхом застосування тих чи інших заходів процесуального впливу: змусити його змінити обрану законну правову позицію і визнати вину; перешкодити йому надати суду належні та допустимі докази; не дати можливості скористатися повноцінно правами у процесі розгляду справи в суді; завадити приймати участь у захисті.

ОСОБА_9 у заяві вказує, що у своєму клопотанні про взяття під варту прокурор ОСОБА_10 умисно порушує обов`язки прокурора, що свідчить про його особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження та існування інших обставини, що викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

Також, обвинувачений указує, що прокурор брав активну участь у судових засіданнях при допиті ключового свідка сторони обвинувачення і повинен був належним чином відреагувати на кримінальний злочин цього свідка за образу честі і гідності військовослужбовця, погроза військовослужбовцю. Проте, він жодним чином не відреагував на таку поведінку свого свідка. Більше того, прокурор особисто їздив на зустріч за кордон до свідка і безпосередньо зустрічався з ним.

ОСОБА_9 зазначає, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

А тому, обвинувачений просить відвести прокурора ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження (справа № 757/23925/17-к).

(2) Позиції учасників кримінального провадження

Сторона захисту підтримала заявлений відвід, вважаючи його обґрунтованим.

Захисник ОСОБА_11 вказав, що прокурор не забезпечує прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, існують обґрунтовані сумніви у його упередженості. Просив задовольнити заяву про відвід.

Зі свого боку прокурор ОСОБА_12 заперечив з приводу заявленого йому відводу. Вказав, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Поведінка обвинуваченого свідчить про ухилення від явки до суду. Його доводи зводяться виключно до припущень. Взяття під варту здійснює суд, а не прокурор. Окрім цього, прокурор вказав, що у нього немає жодного неупередженого ставлення до будь-кого з учасників у цьому провадженні.

(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні заяви

Заслухавши заявника, прокурора та думку інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про те, що у заяві обвинуваченого про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у цьому провадження слід відмовити.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК).

Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим.

Процесуальне законодавство не містить визначення поняття «упередженість». Однак прикметник «упереджений» має значення такого, який має обманну, необ`єктивну, заздалегідь сформовану думку, упереджений проти кого-,чого-небудь. Тобто це поняття є цілком оціночним та не може містити вичерпних ознак.

Твердження, викладені у заяві, що свідчать про упередженість прокурора, є необґрунтованими.

З заяви про відвід убачається, що доводи обвинуваченого зводяться виключно до того, що прокурор просить суд відразу застосувати до нього крайній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК).

Отож, звернення прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу належить до його дискреційних повноважень.

Дії прокурора, спрямовані на реалізацію його процесуальних повноважень, у тому числі подання клопотань до суду, не можуть розцінюватися як прояв упередженості чи порушення принципу змагальності.

Упередженість прокурора можлива лише за наявності об`єктивних доказів, наприклад, особисті стосунки, інтереси, конфлікт тощо.

Заявник не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що прокурор має упередженість до будь-кого з учасників судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд не встановив реальних та об`єктивних підстав для відводу прокурора ОСОБА_5 , а тому у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, суд постановив:

- у заяві ОСОБА_9 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0003697 про обвинувачення його за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_13 ОСОБА_14