Справа № 755/6114/25Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/9069/2025Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2025 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 01 липня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001736 від 19.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що згідно матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001736 від 19.12.2024 року, дізнавачем вживались заходи з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема допитано свідка ОСОБА_8 , оглянуто місце події, досліджено ряд документів, у результаті чого дізнавач прийшла до висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку. Дізнавачем було всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини справи, проведені всі необхідні слідчі /розшукові/ дії для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, зібрано та оцінено ряд доказів в результаті чого дізнавач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тому, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова дізнавача є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 01 липня 2025 рокупро закриття кримінального провадження № 0001736 від 19.12.2024 року.

Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що дізнавачем не встановлено усіх причетних осіб та не допитано усіх свідків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку скаржника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом дізнання Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0001736 від 19.12.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_9 , 01.07.2025 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

Відповідно до постанови, було допитано свідка ОСОБА_8 , здійснено огляд місця події та проведено ряд оперативно розшукових заходів.

Враховуючи зазначені обставини, в обґрунтування свого рішення слідчий зазначив, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001736 від 19.12.2024 року, дізнавачем вживались заходи з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема допитано свідка ОСОБА_8 , оглянуто місце події, досліджено ряд документів, у результаті чого дізнавач прийшла до висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

Статтею 2 КПК України, окрім іншого визначено, що завданням кримінального провадження є те, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. При цьому, встановивши відсутність в діянні складу кримінального правопорушення слідчий (дізнавач) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закриває кримінальне провадження.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ст. 91 КПК. Обов`язок доказування цих обставин, за певними винятками, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК). Доказування здійснюється на підставі доказів (ст. 84 КПК).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, які оцінює за своїм внутрішнім переконанням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми, складається обвинувального акт, який направляється до суду (ст. 93, 290, 291, 293 КПК України).

Разом з цим, КПК України не визначає перелік обов`язкових доказів чи процесуальних дій проведення яких необхідно здійснити у тому чи іншому провадженні, а надає можливість самостійно обирати та визначати якими доказами сторона обвинувачення буде обстоювати свою позицію та доводити винуватість особи в суді.

За таких обставин слід зробити правомірний висновок стосовно дискреційних повноважень слідчого щодо обсягу та спрямованості проведення слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи.

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено переконливі мотиви прийняття такого рішення, які дозволяють зробити однозначний висновок та не залишають місця сумнівам, крім того мотиви прийняття такого рішення повністю узгоджуються з матеріалами досудового розслідування, а саме, що підтвердження спричинення шкоди потерпілому не встановлено, оскільки в ході проведення огляду місця події пошкодження його майна не зафіксовано.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 12.01.2022 у справі №712/15990/18 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто потерпілому. Саме з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди потерпілому кримінальне правопорушення визнається закінченим.

Отже, всупереч доводів апеляційної скарги, зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене повно та всебічно, неупереджено, досліджено в повному обсязі обставини кримінального правопорушення, надано належну оцінку доказам, які є достатніми, належними та допустимими, що вказувало на необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з викладеними в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновками про те, що дізнавачем було всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини справи, проведені всі необхідні слідчі /розшукові/ дії для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, зібрано та оцінено ряд доказів в результаті чого дізнавач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тому, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова дізнавача є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, постанова дізнавачапро закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим прийняте слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на зазначену постанову органу досудового розслідування є законним та обґрунтованим.

Будь яких інших даних, які б вказували на істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя