У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від посади відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000013.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від посади ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади Баштанського міського голови Баштанського району Миколаївської області на 2 місяці.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про відмову в продовженні строку відсторонення ОСОБА_6 від посади, зазначає, що висновок суду про достатність зібраних доказів у зв`язку з відкриттям матеріалів за ст. 290 КПК України є передчасним та не усуває наявних ризиків, оскільки відповідно до ст. 23 КПК України показання підлягають безпосередньому дослідженню судом, а отже зберігається небезпека впливу підозрюваного на свідків на стадії судового розгляду.

Прокурор стверджує, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді та маючи адміністративний вплив на працівників Баштанської міської ради, які є свідками у провадженні та перебувають у його підпорядкуванні, може чинити на них тиск і перешкоджати наданню повних та правдивих показань, зокрема з огляду на побоювання свідків бути звільненими. На підтвердження цього ризику, прокурор посилається на протоколи допитів свідків та огляду мобільного телефону, вказуючи на суперечності між змістом переписки і поясненнями свідка, що, на його думку, може свідчити про небажання надавати свідком вичерпні показання через можливий вплив підозрюваного.

Крім того, прокурор вказує на ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом виїзду за кордон і неповернення в Україну, посилаючись на відомості про неодноразові закордонні відрядження ОСОБА_6 у 20232025 роках. У зв`язку з цим сторона обвинувачення вважає, що підстави, які зумовили застосування відсторонення від посади, не відпали, а цілі цього заходу не можуть бути забезпечені іншими способами, тому строк відсторонення має бути продовжений.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволені апеляційних вимог прокурора за безпідставністю наведених апелянтом доводів, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення Баштанської міської ради Миколаївської області № 2 від 27.11.2020 р. «Про початок повноважень Баштанського міського голови Баштанського району Миколаївської області», на підставі постанови Баштанської міської територіальної виборчої комісії Баштанського району Миколаївської області № 34 від 11.11.2020 р. «Про реєстрацію Баштанського міського голови Баштанського району Миколаївської області», з 27.11.2020 р. ОСОБА_6 приступив до виконання повноважень Баштанського міського голови Баштанського району Миколаївської області.

16.11.2022 р. з метою забезпечення виконання бойових задач, до голови Баштанської міської ради ОСОБА_6 , звернувся командир військової частини НОМЕР_1 з листом з проханням надати допомогу у вигляді військової форми одягу, взуття для 192 осіб.

Після одержання вказаного звернення, у Баштанського міського голови ОСОБА_6 виник злочинний умисел на розтрату, на користь свого знайомого ОСОБА_9 , коштів міської територіальної громади, шляхом придбання за бюджетні кошти неякісного форменого одягу та взуття за завищеними цінами.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_6 , у невстановленому слідством місці, не раніше 16.11.2022 р. та не пізніше 01.12.2022 р., запропонував ОСОБА_9 взяти участь у постачанні для потреб військової частини НОМЕР_1 одягу та взуття за завищеними цінами, на що ОСОБА_9 погодився.

Рішенням сесії Баштанської міської ради від 21.11.2022 р. № 11 внесені зміни до бюджету Баштанської міської ради на 2022 рік та збільшено видатки на заходи та роботи з територіальної оборони на суму 1 126 858,96 грн. для придбання військової форми військовослужбовцям територіальної оборони, відповідно до клопотання командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2022 р.

Далі ОСОБА_6 самостійно знаходив продавців форменого одягу та взуття, що продавали його за заниженими цінами. Він домовлявся з ОСОБА_9 про закупівлю цих товарів. Використовуючи реквізити та печатку ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 укладені договори з Баштанською міською радою про закупівлю військової форми по цінам, які значно перевищили ціни по яких початково було продано одяг та взуття.

Згодом, Баштанська міська рада перерахувала 772 500 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_10 та 354 160 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_11 .

ОСОБА_9 зняв ці гроші та привласнив їх, завдавши збитків міській раді на вказану суму.

Тобто, не раніше 16.11.2022 р. та не пізніше 28.12.2022 р. ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи настання негативних наслідків, шляхом зловживання службовим становищем, протиправно здійснив розтрату, на користь ОСОБА_9 , коштів місцевого бюджету Баштанської міської ради Миколаївської області на загальну суму 1 104 160 грн., що в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

19.08.2025 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

09.09.2025 р. ухвалою слідчого суді Баштанського районного суду Миколаївської області підозрюваного ОСОБА_6 відсторонено від посади Баштанського міського голови Баштанського району Миколаївської області, строк відсторонення якого неодноразово продовжувався, останній раз до 19.12.2025 р.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади. Клопотання мотивоване тим, що ризики, які були підставою для відсторонення ОСОБА_6 від посади голови Баштанської міської ради не зникни та не зменшились, зокрема здійснювати вплив на службових осіб Баштанської міської ради, переховуватись від слідства та суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, проте, з урахуванням положень ст. ст. 154, 155, 157 КПК України, прокурором не доведено того, що на даному етапі стадії досудового розслідування кримінального провадження (етап завершення) є необхідним та виправданим продовження строку застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади. Слідчий суддя зазначив, що підозрюваний демонструє належну процесуальну поведінку, а доводи про протилежне стороною обвинувачення не підтверджені. Також суд дійшов висновку, що прокурор не довів і не надав доказів того, що обставини, які раніше обґрунтовували відсторонення від посади та продовження його строку, станом на час розгляду клопотання продовжують існувати. Окремо слідчий суддя вказав, що заявлені ризики можуть бути нейтралізовані покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України (які вже застосовані), а не шляхом подальшого продовження відсторонення від посади.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 158 КПК України продовження строку відсторонення від посади розглядається в порядку, передбаченому статтею 156 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що: обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати; сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

Відсторонення від посади може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, якого було відсторонено від посади, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Розгляд клопотання про скасування відсторонення від посади здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування цього заходу.

За положеннями ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, що передбачено ч. 2 ст. 157 КПК України.

Разом з тим, кримінальний процесуальний закон зазначає, що підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, який полягає у відстороненні від посади, є припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Зокрема, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді призведе до згаданих наслідків, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до вимог глави 14 КПК України, враховуються при вирішенні питання, щодо продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000013, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У межах вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді відсторонення від посади, строк якого неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді від 18.11.2025 р. до 19.12.2025 р.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, 05.12.2025 р. стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали відповідно до ст. 290 КПК України. Сам по собі факт виконання вимог ст. 290 КПК України не означає автоматичного зникнення будь-яких ризиків, однак у контексті заявленого клопотання має істотне значення для оцінки необхідності та виправданості подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження, з огляду на стадію процесу та досягнення цілей, заради яких відсторонення вже тривалий час застосовувалось.

Посилання прокурора на те, що висновок слідчого судді про достатність зібраних доказів є передчасним, а відкриття матеріалів за ст. 290 КПК України не усуває ризиків у зв`язку з вимогами ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження показань судом, апеляційний суд оцінює критично з огляду на наступне.

Так, показання дійсно підлягають безпосередньому дослідженню судом відповідно до вимог ст. 23 КПК України. Водночас предметом розгляду за клопотанням про продовження відсторонення є наявність доведених обставин, які виправдовують саме такий ступінь втручання в права особи, і які не можуть бути нейтралізовані іншими процесуальними засобами. Саме по собі посилання на майбутню стадію судового розгляду не підміняє вимоги ч. 2 ст. 158 КПК України щодо доведеності продовження існування підстав відсторонення та неможливості досягнення його цілей іншими способами.

Доводи прокурора про наявність ризику незаконного впливу на свідків зводяться до того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді, має адміністративний вплив на працівників Баштанської міської ради, які є свідками у провадженні, і, на думку сторони обвинувачення, може чинити на них тиск, зокрема через побоювання останніх бути звільненими. На підтвердження цього, прокурор посилається на протоколи допитів та огляд мобільного телефону, вказуючи на суперечності між перепискою та поясненнями свідка.

Разом з тим, наведені прокурором обставини не містять конкретних даних про те, що ОСОБА_6 після попередніх ухвал про відсторонення або в період досудового розслідування вчиняв реальні дії, спрямовані на незаконний вплив на свідків чи інше протиправне перешкоджання кримінальному провадженню. Сам факт наявності суперечностей у показаннях або їх неповноти, так само, як і загальні припущення про можливий вплив через підпорядкованість свідків, не є достатніми для висновку про необхідність подальшого продовження відсторонення, якщо прокурор не довів існування реальної можливості та конкретного механізму такого впливу на цій стадії кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що заявлені стороною обвинувачення ризики можуть бути нейтралізовані шляхом продовження дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які вже покладені на підозрюваного. Прокурор у своїй апеляційній скарзі не навів переконливих доводів, чому саме ці процесуальні обов`язки є недостатніми, і чому необхідним залишається продовження відсторонення від посади як більш інтенсивного втручання у права особи.

Не заслуговують на увагу й доводи прокурора щодо існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом виїзду підозрюваного за кордон та неповернення в Україну, які обґрунтовуються відомостями про неодноразові закордонні відрядження ОСОБА_6 у 20232025 роках. Наведені відомості самі по собі не доводять намір або реальну підготовку до ухилення від органів досудового розслідування чи суду, а також не підтверджують, що саме перебування на посаді створює невідворотні умови для такого ухилення. Матеріали провадження не містять даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного або про вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від слідства та суду та не спростовано апеляційною скаргою.

Оцінюючи вимогу ч. 2 ст. 158 КПК України щодо неможливості забезпечення цілей відсторонення від посади іншими способами, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що сторона обвинувачення не навела переконливого обґрунтування, чому за тривалий час застосування відсторонення (з 09.09.2025 р.) не було досягнуто цілей цього заходу, а також чому такі цілі не можуть бути забезпечені іншими процесуальними засобами на поточній стадії провадження, коли матеріали відкрито стороні захисту.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується, що прокурор не довів ані того, що обставини, які стали підставою для попереднього відсторонення, станом на час розгляду клопотання продовжують існувати у формі, яка виправдовує подальше обмеження, ані того, що цілі відсторонення не можуть бути досягнуті іншими способами.

Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3