490/4474/24 09.01.2026
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/4474/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяви про самовідвід суддів від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

До Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

Судді, які входять до складу колегії заявили самовідводи від розгляду зазначеної заяви, які мотивовані таким.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому постановлення судового рішення здійснено в порядку КПК України 1960 року, який був чинним на той час.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, постановленого як судом першої інстанції в порядку КПК 1960 року, за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 21.08.2025 заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто особі, яка її подала, разом із усіма доданими матеріалами.

Зазначене рішення мотивовано правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024, справа 1-33/04, провадження № 51-2450 кмо21, в якій сформовано висновок, що відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК Верховний Суд наділений повноваженнями щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду України, який за КПК 1960 року виконував функції суду касаційної інстанції стосовно рішення апеляційного суду, постановленого останнім, як судом першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.12.2025 ухвалу суду від 21.08.2025 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

У заявах про самовідвід зазначено, що під час постановлення ухвали від 21.08.2025 суддями було висловлено рішення щодо непідсудності заяви ОСОБА_4 Центральному районному суду міста Миколаєва; розгляд зазначеної справи може викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості суддів, які входять до складу колегії.

Дослідивши наведені у заявах про самовідвід підстави та матеріали провадження в межах питання про самовідвід суддів, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Положеннями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006, № 2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать, що суддями було висловлено позицію щодо непідсудності заяви ОСОБА_4 Центральному районному суду міста Миколаєва; рішення ухвалено з посиланням на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024, справа 1-33/04, провадження № 51-2450 кмо21; розгляд зазначеної справи тим самим складом колегії суддів після скасування судового рішення про повернення заяви через її непідсудність суду першої інстанції може викликати сумнів у стороннього спостерігача щодо неупередженості суддів.

З метою запобігання виникнення сумнівів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності суддів під час розгляду справи, а також для забезпечення ефективності розгляду справи, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України наявні підстави для задоволення заяв про самовідвід суддів, які входять до складу колегії, від розгляду заяви ОСОБА_4 , засудженого вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, про перегляд зазначеного вироку за нововиявленими обставинами, справа № 490/4474/24.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення заяв про самовідвід суддів; справу передати до канцелярії Центрального районного суду міста Миколаєва для визначення складу суду в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 376 КПК України, суд

постановив:

- заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити;

- суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відвести від розгляду заяви ОСОБА_4 , засудженого вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 п. п. 6, 12, 13, ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, про перегляд зазначеного вироку за нововиявленими обставинами, справа № 490/4474/24;

- справу № 490/4474/24, провадження № 1-0/490/1/2026, передати до канцелярії Центрального районного суду міста Миколаєва для визначення складу суду в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили в момент підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3