Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5697/25
У Х В А Л А

16.02.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_4 про скасування накладення арешту у кримінальному провадженні №0000662 від 16.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000662 від 16.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15.11.2025 року слідчим в ході огляду місця пригоди на ділянці проїжджої частини дороги вул.Ів.Франка в м.Виноградів, було вилучено належний ОСОБА_4 ,- мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

18.11.2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/5697/25) було вирішено «…..Накласти арешт на тимчасово вилучене майно …на мотоцикл марки «GEОN», який належить ОСОБА_5 …»

В той же час, заявниця,- ОСОБА_4 , як власник арештованого майна,- мотоцикла марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - не була повідомлена а ні слідчим, а ні прокурором, про те, що 18.11.2025 року буде розглядатись питання про арешт її власного майна.

Заявниця вважає, що на даний час є всі підстави для скасування арешту належного їй майна, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб-мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження. Зазначає, що з часу накладення арешту на тимчасово вилучене майно 18.11.2025 року пройшло більше 2(двох) місяців, мотоцикл «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 був оглянутий, слідова інформація зафіксована, проведено всі необхідні судово-інженерно-транспортні експертизи із вказаними мотоциклом, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забеспечення кримінального провадження, як арешт майна.

Разом з тим зазначеними арештованими мотоциклом «GEON» н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 , є законним власником. Водночас мотоцикл був придбаний та зареєстрований ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку, та реалізовувала своє право щодо свободи користування та розпорядження мотоциклом, як добросовісний набувач.

На підставі наведеного заявниця просить суд розглянути клопотання про скасування арешту на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві особистої власності ОСОБА_4 скасувати ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2025 року по справі №299/5697/25, в частині накладення арешту на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1

Заявниця ОСОБА_4 направила до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту у її відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що на даному етапі у згаданому кримінальному провадженні ще проводяться слідчі дії, зокрема саме на цей день, 16.02.2026 року заплановані такі слідчі дії, як відтворення саме із цим мотоциклом.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, а відтак суд приходить до наступного.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст.174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про накладення або скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2025 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт зокрема і на на мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст.170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим відділом ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000662 від 16.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15.11.2025 року слідчим в ході огляду місця пригоди на ділянці проїжджої частини дороги вул.Ів.Франка в м.Виноградів, було вилучено належний ОСОБА_4 ,- мотоцикл марки «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

18.11.2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/5697/25) було вирішено «…..Накласти арешт на тимчасово вилучене майно …на мотоцикл марки «GEОN», який належить ОСОБА_5 …»

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мотоцикл «GEON» н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 .

Заявниця стверджує, що на даний час є всі підстави для скасування арешту на майно, у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на даний час заявниця є законним власником автомобіля, на її думку всі необхідні слідчі дії проведені, а мотоцикл«GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 знаходячись тривалий час під відкритим небом ( поза гаражним зберіганням) на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції піддається впливу природних явищ (дощу, снігу, тощо), що в свою чергу призводить до псування транспортного засобу та унеможливить його використання за призначенням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст.174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Метою накладення арешту, згідно ухвали слідчого судді від 18.11.2025р., відповідно до п.1 ч.2 ст. 70 КК України, є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна, а підставою для накладення арешту було те, що вилучені речі, відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, відповідно до п.1 ч.2 ст. 70 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Як слідує з поданих матеріалів, одним із доводів заявника щодо неправомірності накладення арешту на майно є посилання на те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки заявник є власником даного мотоцикла.

Отже, заявник наголошує, що наявність арешту накладеного на вказаний мотоцикл порушує його право власності.

Як вже зазначалось, ст.98 КПК України наведено дефініцію речового доказу та визначено критерії, за якими матеріальні об`єкти є речовими доказами.

Мотоцикл «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на який на даний час накладено арешт, є предметом (об`єктом кримінально протиправних дій) кримінального правопорушення, які у кримінальному провадженні визнані речовими доказами.

З огляду на зазначене слідчий суддя зауважує, що при постановленні ухвали про накладення арешту на майно від 18.11.2025р. слідчим суддею враховано правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність тверджень заявника щодо невідповідності вказаного мотоцикла критеріям речових доказів, оскільки як свідчать матеріали, він є предметом (об`єктом) речовим доказом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення такого кримінального правопорушення та відповідно містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, в рамках даного кримінального провадження підлягає ґрунтовному дослідженню.

Поряд з цим варто враховувати, що арешт майна з підстав, передбачених ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

В ході розгляду клопотання заявника не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявниками не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

Тож на даному етапі скасування арешту, накладеного на вказаний мотоцикл «GEON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є передчасним.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Посилання ж заявника на розгляд клопотань про арешт майна без повідомлення та без участі власника майна, як на одну з підстав можливого скасування арешту майна, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.172 КПК України визначає таку можливість, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладений арешт на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Так, одним з принципів кримінального провадження, за нормами ст.16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правовою підставою для накладення арешту на автомобіль є те, що вказане майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу, так як зберіг на собі його сліди, що зумовлює збереження такого речового доказу, а також те, що в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд експертиз для з`ясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди..

Арешт накладений обґрунтовано, оскільки арештоване майно відповідає ознакам речового доказу (ч.1 ст.98 КПК України).

Твердження про те, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно є безпідставним.

Розгляд справи не завершено, триває досудове провадження.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Посилання на те, що у вказаному кримінальному провадженні проведено всі призначені експертизи та слідчі дії не спростовує потреби у збереженні речового доказу, оскільки є лише одним з факторів, що має значення, і має оцінюватись поряд з іншими обставинами кримінального провадження (повнота експертного дослідження та зміст висновків експерта, співвідношення таких висновків з іншими обставинами події кримінального правопорушення, потреба в безпосередньому огляді речового доказу.

Скасування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За правовою позицією, висловленою у листі ВСС України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 №223-559/0/4-13, у п.13 абз.3, зауважується, що слідчий суддя скасовує заходи забезпечення кримінального провадження лише у випадках надходження клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо суб`єкти оскарження: не були присутні під час розгляду питання про арешт майна; доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обмеження права власності заявника здійснено з дотриманням ч.2 ст.19 Конституції України, за судовою процедурою передбаченою КПК України, а відтак доводи клопотання про обмеження права власності заявника та відповідні негативні наслідки такого, з врахування обставин справи, не є підставами для скасування накладеного арешту майна.

Таким чином, клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, та в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба.

Отже, відповідно до вимог ст.ст.131-132 КПК України та керуючись ст.ст.170-174,307,309,372,376 КПК України-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддяОСОБА_1