Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/52/26
Єдиний унікальний №733/170/26
Вирок

Іменем України

13 лютого 2026 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000012 від 13 січня 2026 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розльоти Коропського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, не працюючого, розлученого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

01 січня 2026 року, в обідній час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, раптово умисно здійснив три удари дерев`яною палицею (ковінькою) в область лівого передпліччя лівої руки, а саме ближче до зап`ястя (ліктьово-зап`ястного суглобу), внаслідок чого в ОСОБА_5 виник сильний біль в області передпліччя лівої руки та остання отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, яке відповідно до висновку експерта № 7 від 23.01.2026 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді двох синців лівого передпліччя, які у своїй сукупності, так і кожне ушкодження окремо згідно висновку експерта № 7 від 23.01.2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до угоди про примирення, укладеної 29.01.2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000012 від 13 січня 2026 року, сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 122 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 13 від 11.12.2025 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод»).

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила факт укладення угоди про примирення з обвинуваченим, цілковите розуміння змісту і наслідків угоди, просила її затвердити, призначити узгоджене сторонами покарання. Претензій до обвинуваченого не має. Також повідомила, що угода укладалася нею добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою ОСОБА_5 , наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та КК України. Узгоджена потерпілою та обвинуваченим міра покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням не суперечить вимогам КК України та відповідає інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид і розмір покарання, які до ним будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення, тому просила суд дану угоду затвердити.

З урахуванням вищенаведеного, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Покарання обвинуваченому слід призначити у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, що відповідає умовам угоди та Закону.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29.01.2026 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000012 від 13 січня 2026 року, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

1.1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

1.2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1