Справа № 132/3912/25
Ухвала

Іменем України

24 листопада 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , Прокурора Калинівського відділу Хмільницької

окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

Слідчого СВ ВП №1 Хмільницького

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

Підозрюваного ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

Захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, тимчасово непрацюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404 від 14.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся з клопотанням слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000404, відомості про яке внесені 14.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу його гідності, а також всупереч вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_7 та вітчима ОСОБА_8 , які відповідно до положень ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є близькими родичами та на них поширювалася дія вказаного Закону, належних висновків для себе не зробив та умисно систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 та вітчима ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 25.05.2025 о 19:25, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_8 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останнього, за що на ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Згідно постанови Калинівського районного суду № 132/2086/25 від 30.09.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн в дохід держави.

Крім того, ОСОБА_5 25.05.2025 о 20:53, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, за що на ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Калинівського районного суду №132/2085/25 від 30.09.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн в дохід держави.

Крім того, ОСОБА_5 13.06.2025 о 19:00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство в сім`ї, ображав свого вітчима ОСОБА_8 нецензурною лайкою та ударив кулаком по обличчю, спричинивши цим фізичний біль, за що на ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

22 червня 2025 о 09:30 ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Польова Лисіївка, вулиця Волошкова, 25, ображав свого вітчима ОСОБА_8 нецензурною лайкою та ударив кулаком по обличчю, спричинивши цим фізичний біль, за що на ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

01 серпня 2025 о 18:00 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_7 , а саме виражався нецензурною лайкою, створював нестерпні умови для життя, чим міг завдати психологічних страждань, за що на ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Калинівського районного суду №132/2306/25 від 21.08.2025 вищевказані адміністративні протоколи складені відносно ОСОБА_5 об`єднані в одне судове провадження. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн в дохід держави.

Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_5 висновків щодо належного поводження зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та вітчимом ОСОБА_8 не зробив, та 29.10.2025 близько 14:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство щодо свого вітчима ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_5 підійшов ззаду до свого вітчима ОСОБА_8 , який перебував на присадибній ділянці, та штовхнув його в спину, внаслідок чого той упав на землю. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 близько 10 ударів в область голови та обличчя, що призвело до фізичних страждань потерпілої особи. Відповідно до висновку судово-медичного експерта ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді плями пігментації шкіри верхньої губи справа, як наслідок загоєння садна відповідної локалізації, та підшкірну гематому волосяної частини голови, які належать до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Окрім того, ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці та в той же час, продовжуючи свої протиправні дії, умисно вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , яка побачивши те, що її син завдає ударів ОСОБА_8 , підійшла до них з метою припинити його протиправні дії. Так, ОСОБА_5 припинивши внаслідок втручання матері наносити удари своєму вітчиму, почав штовхати ОСОБА_7 та наніс їй декілька ударів по руках, що призвело до фізичних страждань потерпілої особи. Відповідно до висновку судово-медичного експерта, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя та синця правої кисті, які належать до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були змушені звернутись до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

21.11.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами допиту потерпілих, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , висновком судово-медичної експертизи № 344 від 19.11.2025, висновком судово-медичної експертизи № 345 від 19.11.2025.

На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, шо зазначені докази є вагомими та дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (у виді позбавлення волі на строк до 2 років).

Крім цього, на підставі п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, існує ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, у вказаному кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, оскільки останньому надані копії матеріалів кримінального провадження, де зазначені не тільки анкетні відомості потерпілих та свідків, а й місця їх проживання, що не виключає тиск підозрюваного на них та може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, достатні та допустимі докази вини підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, на даний час на розгляді Калинівського районного суду перебуває обвинувальний акт у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого умисного злочину. Не зважаючи на це, ОСОБА_5 продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, а тому ризик, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є наявним.

За таких обставин, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним у клопотанні.

Також існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 у випадку визнання його винним за інкриміноване кримінальне правопорушення та притягнення його до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи те, що на даний час зібрані не всі докази у кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або пом`якшення своєї винуватості.

Враховуючи наявність ризиків та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, осіб, за якими необхідно здійснювати догляд, сім`ї та дітей не має, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, тому звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 мотивуючи доцільність задоволення клопотання органу досудового розслідування, зазначила, що ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, санкція за яке, передбачає покарання на строк до 2 років позбавлення волі, раніше він притягувався до кримінальної відповідальності, існує ризик, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. В зв`язку з цим просить клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з його безпідставністю та заявили клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, в провадженні СВ відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000404, відомості про яке внесені 14.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

21.11.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей у підозрюваного; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Оцінивши доводи наведені у клопотанні та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та зібрано вагомі докази, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами допиту потерпілих, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , висновком судово-медичної експертизи № 344 від 19.11.2025, висновком судово-медичної експертизи № 345 від 19.11.2025.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, осіб, за якими необхідно здійснювати догляд, сім`ї та дітей не має, інших соціально стримуючих факторів не має, а також те, що наразі в Україні введено воєнний стан, і усвідомлюючи відповідальність за вчинене ним діяння, ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, покинути територію України через неконтрольовану частину кордону з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у вказаному кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, оскільки останньому надані копії матеріалів кримінального провадження, де зазначені не тільки анкетні відомості потерпілих та свідків, а й місця їх проживання, що не виключає тиск підозрюваного на них та може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, достатні та допустимі докази вини підозрюваного, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також, слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Розглядаючи можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищезазначеним ризикам у даному кримінальному провадженні, тому клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196-197, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Строк утримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, починаючи з 24.11.2025 року до 22.01.2026 року.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 28.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1