печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2025 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 19.09.2025 у ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із номерами телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вилучене в ході обшуку майно є речовим доказом відповідно до постанови слідчого, а тому з метою збереження речових доказів підлягає арешту.

Прокурор подав на адресу суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання прокурора та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, доходжу наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000133 від 15.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень та проступків, передбачених, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

19.09.2025 у період з 10:09 год. по 11:26 год. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.09.2025 у справі № 757/44119/25-к проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із номерами телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету PSP1315493.

Вказаний мобільний телефон має вагоме значення для кримінального провадження, у ньому можуть міститися відомості про листування між співучасниками злочинного діяння та обставини отримання неправомірної вигоди, а вказані відомості можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

19.09.2025 постановою слідчого вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000133.

Прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження, відтак наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з урахуванням розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 19.09.2025 у ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із номерами телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1