Справа № 451/1942/25
Провадження № 1-кс/451/13/26
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

15 січня 2026 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та доставленого ОСОБА_6

розглянула у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника - начальника СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НПУ у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 , що погоджене начальником Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Орджонікіддзе, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 19 листопада 2025 року,

установила:

ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 31.11.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 19 листопада 2025 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою до моменту закінчення строку досудового розслідування до 19 січня 2026 року включно ( а. с. 66-71).

15 січня 2026 року заступник начальника - начальник СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НПУ у Львівській області майор поліції ОСОБА_4 , відповідно до проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000245 від 19 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, звернувся із клопотанням, що погоджене начальником Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до моменту закінчення строку досудового розслідування ( а. с. 1-5 ).

У клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 серпня 2025 року, близько 14:00 год., ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 разом із своєю малолітньою онучкою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на вчинення сексуального насильства, достовірно знаючи, що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, діючи умисно, протиправно, з метою уникнути будь-яких дій з боку останньої, які могли б привернути увагу сторонніх осіб та не змогла чинити йому опір, скориставшись безпорадним станом малолітньої, користуючись відсутністю уваги сторонніх осіб, у приміщенні будинку зняв свій одяг та оголив статеві органи, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в її тіло, поєднані із торканням та гладженням статевих органів малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із клопотання та доданих матеріалів видно, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Відповідно до письмового повідомлення про підозру від 19.11.2025: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, адвокатом, нотаріусом та депутатом не є, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

19 листопада 2025 року о 18 год. 33 хв. ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, в м. Радехів по вул. Львівська, буд.9 Шептицького району Львівської області.

19 листопада 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у процесі розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; протоколом огляду місця події від 19.11.2025; протоколом допиту неповнолітнього потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 .

Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлено, що наявні докази вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинені ним кримінальні правопорушення, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, орган досудового розслідування приходить до переконання, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які служать підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вагомими, зокрема останній може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду під страхом невідворотності покарання, оскільки за вчинення кримінального правопорушення санкція ч. 4 ст. 152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а отже усвідомлення можливості засудження до реального терміну позбавлення волі спонукатиме підозрюваного до втечі, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни наданих ними показань. При встановленні ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України);

- вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, тому може забезпечувати власні потреби за рахунок злочинної діяльності, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити строк тримання під вартою до моменту закінчення строку досудового розслідування до 19 лютого 2026 року включно без визначення розміру застави, оскільки підозрюваним вчинено сексуальне насильство щодо малолітньої.

У судовому засіданні слідчий клопотання прокурора підтримав.

Підозрюваний з клопотанням погодився, не заперечував щодо його задоволення.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні в врахуванням позиції підозрюваного, розуміючи ситуацію, яка відбулась не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого в обґрунтування поданого клопотання та позицію з цього приводу підозрюваного і адвоката, дослідивши копії доданих до клопотання матеріалів, приходжу до наступного висновку.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР 19 листопада 2025 року за №0000245, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153 КК України.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182)

За правилами ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст.199 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПКУкраїни метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до положень ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України прокурор довів обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, продовжують існувати та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, на даний час не зменшився і продовжує існувати ризик переховування від суду, оскільки можливе притягнення підозрюваного ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, яке згідно із санкцією ч. 4 ст. 153 КК України передбачено на строк від п`яти до десяти років, суворість такого покарання може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечною ніж переховування та втеча і такі обставини можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Також, не зменшився і продовжує існувати ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується. Так, в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, тому існує високий рівень вірогідності настання зазначеного ризику.

Також є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати судовий розгляд ухиляючись від явки до суду, оскільки може бути відсутній по місцю проживання.

Слідчий суддя зазначає, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Наведені прокурором обставини на обгрунтування ризиків, є достатніми для переконання в тому, що підозрюваний має об`єктивну можливість реалізації встановлених ризиків, у випадку, зокрема, зміни запобіжного заходу і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Отже, встановлені судом у кримінальному провадженні ризики є наявними, обґрунтованими та такими, що можуть справдитись з великим ступнем вірогідності.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту в нічний час доби, про що просила сторона захисту, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, не гарантує запобіганню встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст.177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постановою в.о. керівника Шептицької окружної прокуратури від 12.01.2026 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000245 від 19 листопада 2025 року до 19.02.2026 ( а.с.81-82).

Враховуючи те, що прокурор довів обставини, які свідчать, що ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою не зменшились і продовжують існувати, наявність таких обставин виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому суд дійшов висновку, що підозрюваному необхідно продовжити строк тримання під вартою до моменту закінчення строку досудового розслідування до 19 лютого 2026 року включно і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статями 176, 177, 178, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд

постановила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Орджонікіддзе Дніпропетровської області, та проживає на АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України у рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 19 листопада 2025 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою до моменту закінчення строку досудового розслідування до 19 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 , прокурору та надіслати до відома начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_13

Повний текст ухвали складено 19.01.2026.