Пр. №1-кс/333/3916/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001605, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025 року, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 18.02.2005 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

2) 12.10.2005 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 70, 71 КК України приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.05.2005 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнився 26.02.2010 по відбуттю покарання;

3) 26.10.2010 Комунарським рай онним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 24.07.2014 з Софіївської виправної колонії Запорізької області по відбуттю строку покарання;

4) 09.12.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

5) 27.04.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2014 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнився 04.08.2018 по відбуттю покарання;

6) 15.04.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 28.01.2021 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 місяців 17 днів;

7) 14.02.2022 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання слідчого, яке обґрунтоване наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

10.12.2025 приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX із подальшими змінами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , переліз через паркан та проник на територію домоволодіння, де за допомогою фізичної сили рук відкрив вхідні двері та проник до приміщення літної кухні, звідки викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме:

- кутову шліфувальну машину марки «DWT WS10-125T», у корпусі зеленого кольору, вартістю 1 594 гривні 13 копійок;

- шуруповерт марки «Sturm ID2155P 550 Вт», у корпусі темно-синього кольору, вартістю 1 089 гривень 20 копійок;

- зварювальний апарат ручної збірки, вартістю 2 000 гривень 00 копійок;

- набір ключів в полімерній коробці синього кольору з написом чорного кольору «Верх», з маркуванням на кожному ключі «KingRoy Germany», у кількості 20 одиниць, загальною вартістю 4 000 гривень 00 копійок;

- спінінг для риболовлі «EOS Regency» тест 30-60 г, довжина 2,4 м, чорного кольору, вартістю 91 гривня 94 копійки;

- рибальське вудлище спінінг-вудку Б/У «Scorpion 240», вартістю 363 гривні 33 копійки, а всього майна на загальну суму 9 138 гривень 60 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

10.12.2025 р. о 20.10 год. ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання особистий обшук не проводився та нічого не вилучалось.

11.12.2025 р. слідчим відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, вважають заявлені ризики можуть бути забезпечені більщ м`яким запобіжним заходом.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідча суддя дійшла до наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0001605, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025 року.

В межах вищевказаного кримінального провадження, 10.12.2025 р. о 20.10 год. ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.12.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 своєчасно вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.), що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: заяв про кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події, предметів, протоколів допиту потерпілого, свідків, пред`явлення особи для впізнання, витягу з ЄРДР про внесення відомостей про вищевказане кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру, інші матеріли кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

В межах цього кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за останній законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року (п. 36) ЄСПЛ вказав, «…Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року)…».

Відповідно до пункту 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, «…Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлено із самого початку. Однак, Суд неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачень сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення..».

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово (7 разів) судимий за корисливі злочини, судимості за які не зняті та не погашені, не працевлаштований, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Відповідно до інформаційного листка від 12.12.2025 р. виданого працівниками КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР, після огляду підозрюваного ОСОБА_5 в суді, за викликом слідчого, в зв`язку зі скаргами підозрюваного на погане самопочуття, останньому встановлений діагноз ситуаційна реакція, хронічна наркоманія.

З огляду на вказане, враховуючи особу підозрюваного, який схильний до вчинення корисливих злочинів, зокрема з поєднанням застосування насилля, про що свідчить також те, що зазвичай в наданий судом іспитовий строк за попередніми вироками, ОСОБА_5 вчиняв новий корисливий злочин, що свідчить також про його небажання ставити на шлях виправлення та зневажливе ставлення до покладених на нього судом обов`язків, тяжкість можливого покарання, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, які б слугували струмуючим фактором для запобігання заявленим слідчою ризиків, стадію кримінального провадження, на якій ще збираються докази та встановлюються всі обставини інкримінованого правопорушення, слідча суддя погоджується зі слідчим щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від суду, вчинити аналогічне правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_5 та як, було зазначено вище, його схильність до невиконання обов`язків, покладених на нього судом, тяжкість можливих наслідків у разі настання заявлених ризиків для суспільства, стадію кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку, що наразі більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, не зможуть запобігти існуючим ризикам. Осіб особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

Слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його конкретні обставини та характер, особу підозрюваного, наявність вагомих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дійшла висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного, який є раніше судимий, його майновий стан, інші обставини, що характеризують підозрюваного, тяжкість інкримінованого правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік» складає 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок). Підстав для застосування розміру застави понад встановлені межі ст. 182 КПК України, слідча суддя не вбачає.

Також слідча суддя вважає за необхідне, у разі внесення вищевказаного розміру застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196,309 КПК України слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001605, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025 ро, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обчислювати з 10.12.2025 р. з 20-10 год.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у будь-який момент в строк до 07.02.2026 р. (включно), як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, Код отримувача: , Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA5001205, Призначення платежу: вид платежу (застава ); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , обов`язки строком на 60 днів, до 07.02.2026 р., передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 07.02.2026 р. включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1