Справа № 642/2672/24
Провадження № 1-кс/642/1441/25
УХВАЛА

Іменем України

29.09.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000045 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,-,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Холодногірського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 арешт на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, щодо якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент звернення з клопотанням містяться відомості про проведену 21.09.2022 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 як на гаражний бокс № НОМЕР_1 в літ.«Г-1» по вул. Маліновського, 5 у м. Харкові, загальною площею 22,5 кв.м.; та на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, щодо якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент звернення з клопотанням містяться відомості про проведену 05.07.2019 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , як на гаражний бокс № НОМЕР_2 в літ.«Г-1» по вул. Маліновського, 5 у м. Харкові, загальною площею 22,5 кв.м.

Клопотання мотивують тим, що арешт накладено за його відсутністю власників, досудове розслідування у кримінальному провадженні від 29.02.2024 № 0000045 триває вже 2 роки, але на сьогодні жодній особі так і не було повідомлено про підозру, від приватизації пройшло більше 6-ти років. Вважають, що у зазначеному кримінальному провадженні у накладенні арешту на вказане майно відсутня потреба, через відсутність підстав для арешту, не має ризику знищення, не має загрози перешкоджання розслідуванню, так як власників гаражних боксів тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано добросовісними набувачами.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, з клопотанням про скасування арешту майна може звернутись підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії слідчого судді у разі встановлення невідповідності клопотання про скасування арешту майна вимогам законодавства, зокрема вимогам ч. 1 ст. 174 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт.

Всупереч зазначеного, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучила ухвалу слідчого судді про накладення арешту, завірену належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, або будь-яких інших доказів накладення такого арешту.

Заявниками до вказаного клопотання про скасування арешту надано лише роздруковану із сайту судової влади ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року. Вказаною ухвалою суду вирішено позовну заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА1 , ОСОБА 2 , ОСОБ А З , ОСОБА4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва за власником самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов`язання передати нерухоме майно - вважати неподаною та повернути позивачеві.

З огляду на те, що до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали про накладення арешту, інших доказів накладення такого арешту, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, чи накладався арешт на вилучене майно, підстави накладення арешту.

Зазначені суддею обставини перешкоджають призначенню клопотання та розгляду у відповідності до правил, визначених ст. 174 КПК України, з повідомленням ініціатора питання про накладення арешту.

Разом з тим, виходячи з положень ч. 3 ст. 172, п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, подання заяви чи клопотання особою, яка не має на це права, або без дотримання певних вимог, тягне за собою її повернення, що не позбавляє таку особу знов звернутися з відповідною заявою чи клопотанням після усунення недоліків або після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала клопотання, в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи вищевикладене, що такі обставини перешкоджають призначенню клопотання та розгляду у відповідності до правил, визначених КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про скасування арешту майна заявнику.

Керуючись ст. 99, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування арешту майна повернути заявнику.

Одночасно роз`яснити, що повернення такого клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1