печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора Дарницької прокуратури спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000689 від 08.10.2025,

УСТАНОВИВ:

09.10.2025 прокурор Дарницької прокуратури спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 09.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Tiger 12», з паролем 0205, з сім-карткою НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з розбитим склом, який поміщено до сейф пакету № ДБР 005389 та яким користувалась ОСОБА_4 .

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з матеріалами клопотання в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000689 від 08.10.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

До Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з ДВКР СБ України. Департаментом військової контррозвідки Служби безпеки України у ході контррозвідувального забезпечення підрозділів Національної гвардії України дислокованих у м. Києві та Київській області, отримано інформацію про ознаки вчинення окремим військовослужбовцем НОМЕР_5 Національної гвардії України кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України.

Досудовим розслідуванням установлено, що стрілець-помічник кулеметника 2-го кулеметного 1-го взводу прикриття повітряного простору в/ч НОМЕР_5 НГУ - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує абонентський номер НОМЕР_6 , в умовах воєнного стану поширив інформацію про місце дислокації вогневої позиції військової частини НОМЕР_5 НГ України, яка використовується для повітряної оборони об`єкту військового промислового комплексу - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Зокрема, ОСОБА_5 , 04.07.2025 в месенджері «Signal» здійснив передачу (поширення) абоненту, який підписаний « ОСОБА_6 » (абонентський номер НОМЕР_1 ), місця дислокації вогневої позиції під умовною назвою «Зебра», у вигляді відео протяжністю 55 секунд, в якому зображено роботу мобільної вогневої групи по відбиттю повітряних цілей, з нанесеними координатами місцезнаходження, дати та найменування підрозділу, який виконує бойове завдання.

08.10.2025 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в порядку ст. 40 КПК України, було надано доручення оперативному підрозділу Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України з метою встановлення місця знаходження осіб які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

08.10.2025 в ході виконання доручення оперативним підрозділом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України слідством установлено, що причетними до вчинення кримінального являються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий проходить службу за адресою: Київська область, м. Вишгород, а саме на пішохідній набережній, що розташована поблизу Київської ГЕС, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у клопотанні зазначає, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, врятування майна та безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , 09.10.2025 проведено обшук під час якого вилучено мобільний телефон «Tiger 12», з паролем 0205, з сім-карткою НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з розбитим склом, котрий поміщено до сейф пакету № ДБР 005389.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна отримано відомості, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності 1/2 зареєстроване за громадянином ОСОБА_7 .

09.10.2025 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 вилучений у ході обшуку вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Арешт з метою забезпечення речових доказів по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено 09.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 09.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Tiger 12», з паролем 0205, з сім-карткою НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з розбитим склом, який поміщено до сейф пакету № ДБР 005389 та яким користувалась ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати копію ухвали особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1