ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1267/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000273 від 12.12.2024, за ч.1 ст. 28 - ч.2 ст. 369-2КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.09.2025 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000273 від 12 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вказував на обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2025 року клопотанняслідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу слідчого, прокурора чи суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків. Передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри, оголошеної підозрюваному ОСОБА_6 . Зазначив, що підозрюваний має процесуальний інтерес здійснити вплив на результати розслідування, зокрема на свідчення свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Проте, слідчий суддя вважав недоведеними ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність ризику, обґрунтованість підозри, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити клопотання, та з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки на переконання суду першої інстанції, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючому ризику.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначала, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України є недоведеними. Посилався також на сумлінну процесуальну поведінку підозрюваної, а також на практику ЄСПЛ. Посилалась також на відомості про особу підозрюваної та на існування соціальних зв`язків.

04 листопада 2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , в якій він просив апеляційну скаргу розглянути без його участі, у зв`язку з тим, що на теперішній час у нього заплановані інші судові засідання, у тому числі, у Київському апеляційному суді. Викладені в апеляційній скарзі доводи підтримав в повному обсязі.

Поряд з цим, в судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги захисника повідомлений належним чином, про щ свідчать відомості телефонного повідомлення, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду справи, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 12.12.2024 за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя суду першої інстанції зазначав, що існує обґрунтована підозра, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Поряд з цим слідчий суддя встановив недоведеним ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 саме у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 - ч. 2 ст. 369-2КК України.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідно до вимог ч.1 п.п.4,5 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених ч.1 ст. 28 - ч.2 ст. 369-2 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколах допиту свідків; протоколах заздалегідь ідентифікованих засобів; протоколах про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії.

Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання ризику, встановленого судом першої інстанції та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному проваджені.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Визначивши ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя встановив процесуальні обов`язки, втому числі, заборонив ОСОБА_6 спілкування з певними свідками у цьому кримінальному провадженні.

Поряд з цим, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки. Належит врахувати, що ОСОБА_6 сам з`явився до суду для участі у розгляді клопотання слідчого, без будь-якого примусу. Враховуючи такі відомості, а також відсутність відомостей про те, що ОСОБА_6 підозрюється чи обвинувачується у скоєнні інших кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку слідчого судді щодо недоведеності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного певних процесуальних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :