Справа № 214/5018/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, об`єднане кримінальне провадження, внесене 17 грудня 2024 року до ЄРДР під №0016504 та 16 травня 2025 року до ЄРДР під №0000619, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», який обіймав посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 червня 2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 10 березня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 25 жовтня 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28 листопада 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10 липня 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04 липня 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням на 1 рік;

- 17 червня 2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 126 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», який обіймав посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_2, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 10 листопада 2024 року був відсутнім під час перевірки особового складу, тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 , командуванню про причини свого неприбуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а замість цього став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього та був незаконно відсутній на службі до 16 травня 2025 року, тобто до моменту його затримання на території Саксаганського району м. Кривого Рогу працівниками ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0000619 від 16.05.2025 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», який обіймав посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_2, діючи в умовах воєнного стану, 16 травня 2025 року, приблизно о 03 годині 20 хвилин, знаходячись на сходовому майданчику 7 поверху поблизу квартири АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, повторно, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривку з шиї ОСОБА_4 зірвав золотий ланцюжок вагою 5,5 г 585 проби, вартістю 15447,96 грн., із золотим хрестиком вагою 2 г 585 проби, вартістю 5657,74 грн., після чого, незважаючи на заклики ОСОБА_4 припинити протиправні дії, залишив місце вчинення кримінального правопорушення з відкрито викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 21105,70 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеньта підтвердив усі обставини їх учинення, що викладені в обвинувальних актах, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не вчинить такого в подальшому, а також при призначенні покарання просив суд застосувати положення ст. 69 КК України.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив наступні докази: показання обвинуваченого та письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, впевнившись при цьому у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, письмовими матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановлено, що останній раніше неодноразово судимий, за місцем своєї служби характеризується задовільно, під психіатричним чи під наркологічним наглядом не перебуває (т. 2, а. с. 57-73, т. 4 а. с. 14, 35-48).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, визнається щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, тяжкість їх наслідків та їх суспільну небезпеку, пов`язані з тим, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення є вчиненими в умовах воєнного стану, а саме, коли особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень - у виді позбавлення волі в межах санкцій статей Особливої частини КК України.

Оскільки обвинувачений вчинив два окремих самостійних кримінальних правопорушення, а отже, покарання йому має бути обрано за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд не знайшов підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

При цьому суд зауважує, що згідно положень цієї правової норми, суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі за вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання - 16 травня 2025 року, зарахувавши йому у строк призначеного покарання його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 16 травня 2025 року і до набрання вироком законної сили.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2025 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили, речові докази - носій відеоінформації з камер внутрішнього спостереження під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 від 16.05.2025 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, без задньої кришки, годинник, 2 електронні цигарки, 3 картріджи, навушники безпровідні, хрестик, браслет, ключі від квартири та збільшуване скло, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією №004310 та сім-картку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка зберігається у ОСОБА_4 , - повернути законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1