Справа № 277/1395/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

"30" жовтня 2025 р. селище Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у селищі Ємільчине клопотання т.в.о. начальника СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 25.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання, в якому т. в. о. начальника СД ВП №1 просить накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 року, видане на ім`я « ОСОБА_5 », шляхом позбавлення права власника відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

В обґрунтування клопотання т. в. о. начальника СД ВП №1 посилається на те, що 24.10.2025 року близько 12 год. 50 хв. в с-щі Ємільчине по вул. Миру Звягельського району було зупинено автомобіль ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 року видане на ім`я останнього, яке має явні ознаки підробки, а саме використання різних шрифтів, відсутність захисних елементів та яке відповідно до бази ІПНП видане на ім`я іншої особи.

Так, в ході огляду місця події 24.10.2025 року в період часу з 13 год. 33 хв. по 14 год. 00 хв. на узбіччі дороги зі сполученням Ємільчине-Підлуби Звягельського району ОСОБА_5 добровільно, у присутності понятих, видав посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 року на ім`я « ОСОБА_5 », про що власноручно написав відповідну заяву.

Вказане вище посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 на ім`я « ОСОБА_5 » поміщено до спецпакету PSP2041051, який відповідно підписано, опечатано та засвідчено підписами понятих.

27 жовтня 2025 року вилучене в ході огляду місця події посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 року на ім`я « ОСОБА_5 » визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000053 від 25.10.2025 року, про що винесено відповідну постанову.

Т. в. о. начальника СД ВП №1 Звягельського РВП зазначила, що оскільки зазначене посвідчення водія є речовим доказом, з метою його збереження необхідно накласти арешт, так як не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, їх пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливість провести під час досудового розслідування з`ясувати джерело походження вказаних предметів, провести відповідні криміналістичні дослідження та судові експертизи.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких підтримали заявлене клопотання про накладення арешту на майно, просили його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду клопотання, у відповідності до ст.ст. 135-136 КПК України - шляхом здійснення виклику по телефону. Будь-яких клопотань суду не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 березня 2025 року внесено відомості до ЄРДР за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме про те, що 24.10.2025 року близько 12 год. 50 хв. в с-щі Ємільчине по вул. Миру Звягельського району було зупинено автомобіль ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 року видане на ім`я останнього, яке має явні ознаки підробки, а саме використання різних шрифтів, відсутність захисних елементів та яке відповідно до бази ІПНП видане на ім`я іншої особи.

Згідно протоколу огляду місця події т.в.о. начальника СД ВП №1 Звягельського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 24.10.2025 року проведено огляд місця події, яким є узбіччя дороги сполученням с-ще Ємільчине с. Підлуби Звягельського району, де на узбіччі дороги знаходиться ОСОБА_5 , який у присутності понятих, видав своє посвідчення водія НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови т.в.о. начальника СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 від 27.10.2025 року посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 на ім`я « ОСОБА_5 » визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №40000053 від 25.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З ч. 2 ст. 170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час огляду, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання т. в. о. начальника СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2024 на ім`я « ОСОБА_5 », шляхом позбавлення права власника відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1