Справа № 645/8670/25
Провадження № 1-в/645/122/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р. місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасники справи:

прокурор- ОСОБА_3

представник Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 лікар психіатр ОСОБА_4 ,

адвокат ОСОБА_5

особа, відносно якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви лікаря психіатра Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 ОСОБА_4 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Немишлянського районного суду міста Харкова надійшла заява лікаря психіатра Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 ОСОБА_4 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під динамічним спостереженням у КНП ХОР «ОПНД № 3» з 23 червня 2025 року. Спадковість щодо психічних захворювань, за його словами, не обтяжена. Народився у сім`ї робітника, є молодшим із трьох дітей. Ріст і розвиток відбувалися без особливостей, дошкільні навчальні заклади не відвідував. До школи вступив у віці 7 років, навчався задовільно, закінчив 11 класів ЗОШ. Подальшу освіту здобував у індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «майстер виробничого навчання». У різні періоди працював продавцем та вантажником. Проживав у цивільному шлюбі, дітей немає, останнім часом мешкав разом із матір`ю. На військову службу не призивався, мав відстрочку у зв`язку із утратою годувальника. З військового обліку вибув 03.11.2000 року, у Немишлянському РВК на обліку не перебуває. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Хвороби ОСОБА_7 , туберкульоз та венеричні захворювання заперечує. Палить. У минулому протягом кількох років зловживав алкоголем та, зі слів пацієнта, близько 20 років вживав канабіноїди. Відомо, що у 2007 році ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «ХОКПЛ» (з 11.02.2007 по 20.02.2007) з діагнозом «синдром алкогольної залежності, утримання в умовах стаціонару». У подальшому протягом тривалого часу вживав канабіноїди, на тлі чого відзначав розвиток психотичної симптоматики у вигляді зорових і слухових галюцинацій, тривоги, страхів, відчуття. переслідування тощо. У зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування у КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» з 06.05.2016 по 20.05.2016 та з 11.01.2017 по 18.01.2017 з діагнозом «гострий психотичний розлад внаслідок вживання канабіноїдів». На обліку у психіатра та нарколога у Великобурлуцькій ЦРЛ не перебував. У період з 19.02.2018 по 20.02.2018, перебуваючи за місцем проживання у за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфлікту з матір`ю, маючи умисел на позбавлення її життя, ОСОБА_6 умисно вбив свою матір, після чого з метою приховування слідів злочину перемістив тіло на подвір`я та присипав снігом. 16.04.2018 року був оглянутий СПЕК КЗОЗ «ХОКПЛ №3», яка дійшла висновку про необхідність стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Стаціонарну СПЕ було проведено в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, висновком від 24.05.2018 року встановлено, що у період, який відноситься до інкримінованого діяння, ОСОБА_6 перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі психогенного розладу внаслідок уживання канабіноїдів, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, хронічного психічного захворювання на той момент не виявлено, проте наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. За своїм психічним станом на час експертизи він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.09.2018 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом. Перебував у КП «ДКПЛ «ДОР» з 20.08.2018 по 29.10.2018. Після огляду комісією лікарів психіатрів 05.03.2019 рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 примусові заходи медичного характеру були змінені на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Надалі, згідно з ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області № 616/527/2018 від 15.03.2019 та 13.05.2019, ОСОБА_6 перебував у закладі, умови якого виключали небезпечну поведінку. 13.05.2019 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Рішенням Харківського апеляційного суду від 17.10.2019 апеляційну скаргу залишено без задоволення. 3 23 червня 2025 року ОСОБА_6 надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку в КНП ХОР «ОПНД № 3». Згідно з ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 05.06.2025 справа №204/5576/25, провадження 1-в/204/719/25 за минулий період ОСОБА_6 оглядався лікарем психіатром КНП ХОР «ОПНД № 3» постійно і отримував підтримуючу терапію. 03 грудня 2025 року ОСОБА_6 був представлений на огляд лікарсько консультативної комісії КНП ХОР «ОПНД №3» для вирішення питання щодо продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. На момент огляду скарг не висловлював, проживає сам, не працює. Незважаючи на проведене лікування, у клінічній картині захворювання зберігаються стійкі емоційно-вольові порушення, внутрішня напруженість, відсутність достатньої критики до вчиненого кримінального правопорушення, нецілеспрямованість суджень, формальність асоціативних процесів, порушення мотиваційно-особистісної сфери. Відзначаються періодична порушена поведінка. Враховуючи стан психічного здоров`я ОСОБА_6 ЛКК КНП ХОР «ОПНД№ 3» надала висновок, відповідно до якого, пацієнт в теперішній час не має стійкої ремісії, потребує лікування та динамічного нагляду, може представляти соціальну небезпеку для оточуючих та потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. На підставі викладеного Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 лікар психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав, просив його задовольнити, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки розуміє, що потребує лікування.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що наявні підстави для задоволення подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З положень частин 1-3 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України слідує, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Статтями 506-507 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, зокрема, здійснює їх через законного представника, захисника, при цьому участь захисника є обов`язковою.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.09.2018 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом. Перебував у КП «ДКПЛ «ДОР» з 20.08.2018 по 29.10.2018.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 примусові заходи медичного характеру були змінені на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

Ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області № 616/527/2018 від 15.03.2019 та 13.05.2019, ОСОБА_6 перебував у закладі, умови якого виключали небезпечну поведінку. 13.05.2019 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Рішенням Харківського апеляційного суду від 17.10.2019 апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 , змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено його у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 , змінено примусові заходи медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05.06.2025 змінено застосування примусових заходів медичного характеру призначених ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13 травня 2019 року, змінених ухвалами Красногвардійськсго районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року та 30 січня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і переведено його для подальшого примусового лікування до закладу з надання амбулаторної психіатричної допомоги.

03 грудня 2025 року ОСОБА_6 був представлений на огляд лікарсько консультативної комісії КНП ХОР «ОПНД №3» для вирішення питання щодо продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 03.12.2025 № 16 - представлений ОСОБА_6 на КЛП КК КНП ХОР «ОПНД№ 3» має діагноз: Синдром залежності в наслідок вживання канабіноїдів, в даний час утримання в умовах, що виключають вживання Б 12.21. Висновок КЛП: на підставі вищевикладеного комісія приходити до висновку, ОСОБА_6 страждає психічне захворюванням: синдром залежності в наслідок вживання канабіноїдів, в даний час утримання в умовах, що виключають вживання Б 12.21. В результаті лікування, яке проводилось, психічний стан пацієнта залишається нестабільним, критичне ставлення до скоєного правопорушення та хвороби не сформоване, отримання підтримуючої терапії на загальних засадах на теперішній час не можливе, в зв`язку з чим на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги хворий потребує її продовженню строком на 6 (місяців).

Суд зазначає, що коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено статтею 93 Кримінального кодексу України, а вичерпний перелік видів цих заходів передбачено статтею 94 Кримінального кодексу України, зокрема, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 Кримінального кодексу України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_6 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, до суду не надано.

На підставі викладеного судді йшов висновку, що заява лікаря психіатра Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 ОСОБА_4 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_6 є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 92, 94, 95 Кримінального кодексу України, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372,376, 395,514, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря психіатра Комунального некомерційне підприємство Харківської обласної ради Обласний психоневрологічний диспансер № 3 ОСОБА_4 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_2 на строк, який не перевищує шести місяців.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1