Справа № 487/805/26
Провадження № 1-кс/487/1040/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000078 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просила застосувати у кримінальному провадженні № 0000078 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК визначити розмір застави, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., разом з тим, у випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до старшого групи слідчих у кримінальному провадженні в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, у період часу з 09 до 18 години; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками та учасниками даного кримінального провадження окрім, як при участі у слідчих та процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Клопотання мотивоване тим, що враховуючи що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про особу підозрюваного, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 є лише тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину визнав, у скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що має проблеми із здоров`ям через те, що підірвався на міні та потребує приведення медичної операції. Хотів на отримані від продажу зброї гроші зробити собі медичну операцію. Вказував, що не має наміру та можливості переховуватись від слідства та суду. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозра необґрунтована, підозрюваний має проблеми зі здоров`ям, вину визнає та розуміє, що скоїв злочин. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Судом встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 20.01.2026, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, будучи обізнаним, що відповідно до додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, придбання, зберігання, перевезення та збут в Україні бойових припасів здійснюється за наявності спеціального дозволу уповноважених органів державної влади, за відсутності такого дозволу у невстановленому органом досудового розслідування місці у невстановлений час придбав вогнепальну зброю, а саме: 7,62 -мм автомат «KARABINEK AKMS (KBK-AKMS)» конструкції Калашникова, №SP34814, іноземного виробництва, а також 30 бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї 7,62-мм та вирішив здійснити їх збут без передбаченого законом дозволу, за грошові кошти в розмірі 40 000 гривень.

Реалізовуючи вказаний протиправний задум, 10.02.2026 близько 10:40 год. ОСОБА_4 діючи у відповідності до узгоджених умов придбання вогнепальної зброї із ОСОБА_8 , який діяв під контролем співробітників правоохоронних органів, при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у якості покупця, зустрівся з останнім за адресою : АДРЕСА_1 , де збув ОСОБА_8 вогнепальну зброю, а саме 7,62 -мм автомат «KARABINEK AKMS (KBK-AKMS)» конструкції Калашникова, №SP34814, іноземного виробництва, а також 30 бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї 7,62-мм за грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

В подальшому ОСОБА_8 в добровільному порядку передав придбаний у ОСОБА_4 7,62-мм автомат «KARABINEK AKMS (KBK-AKMS)» конструкції Калашникова, №SP34814, іноземного виробництва, а також 30 бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї 7,62-мм працівникам поліції, який 10.02.2026 було вилучено в ході огляду за адресою: м. Херсон, вул. Лугова, 24а.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, Брянської області, Погарського району, с. Березівка, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, який не є депутатом будь-якого рівня.

10.02.2026 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в порядку ст. 208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.01.2026; протоколами огляду від 10.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.02.2026; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 10.02.2026; протоколом обшуку від 10.02.2026; висновком експерта №СЕ-19/122-26/537-БЛ від 11.02.20226 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому може переховуватися від органів розслідування та суду.

Разом з тим, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

На підставі викладеного, також враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має захворювання та потребує лікування, є людиною похилого віку, у скоєному щиро розкаявся, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час, буде достатньо, щоб запобігти існуючим ризикам.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000078 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10.04.2026 (включно), заборонивши йому в період часу з 20.00 години по 07.00 годину наступного дня залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (за винятком часу дії повітряної тривоги).

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1