Справа № 738/2650/25
№ провадження 1-кп/738/187/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2025 року за №0003008, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Шкробово Щорського району Чернігівської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, раніше не судимої.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 350 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію, яку неодноразово продовжено, востаннє з 14.07.2025 на 90 діб згідно з Указом Президента № 479/2025 від 15.07.2025.

Згідно з статтею 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

ОСОБА_6 призначено наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) №9-РС від 09.05.2024 на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до функціональних обов`язків водія ІНФОРМАЦІЯ_3 , затверджених наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.05.2025, водій відділу підпорядковується начальнику відділу та за розпорядженням начальника відділу, заступника начальника відділу зобов`язаний виконувати завдання, обумовлені особливостями службової діяльності.

18.10.2025 відповідно до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №792 від 18.10.2025 водію ОСОБА_6 та старшому інструктору відділення рекрутингу ОСОБА_7 доручено здійснення перевезення та супроводу військовозобов`язаних з метою виконання заходів мобілізації та доставлення військовозобов`язаних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з обласного центру мобілізації в місті Чернігів до селища Короп Чернігівської області з метою оформлення документів для здійснення призову на військову службу за мобілізацією, перевезення здійснювати на автомобілі «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.10.2025 близько 16 год. 40 хв. водій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , керуючи службовим автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №792 від 18.10.2025, щодо доставлення військовозобов`язаних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з обласного центру мобілізації в м. Чернігові до селища Короп Чернігівської області, рухаючись по вул. Гагаріна в селищі Березна Чернігівського району Чернігівської області, на проїжджій частині був зупинений ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , котрі достовірно знаючи, що перед ними знаходиться військова службова особа, уповноважена на проведення дій щодо мобілізації, усвідомлюючи, що водій ОСОБА_6 перебуває при виконанні службових обов`язків, з метою уникнення призову за мобілізацією їх сина ОСОБА_8 , почали загороджувати проїзд транспортного засобу, в якому перебував їх син ОСОБА_8 .

В подальшому, 18.10.2025 близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_2 , знаходячись неподалік від магазину «Перехрестя», розташованому по вул. Гагаріна в селищі Березна Чернігівського району та області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, у зв`язку із службовою діяльністю водія ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла не менше одного удару рукою в область голови ОСОБА_6 , чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 689 від 22.10.2025 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватою у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною другою статті 350 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 20 листопада 2025 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримала прокурор, остання вважала установленим те, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 350 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 350 КК України, зазначила, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено, просила призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної санкції, передбаченої ч.2 ст. 350 КК України, на підставі статті 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Обвинувачена ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнала, щиро розкаялася, правову кваліфікацію дій та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорювала, просила суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 просив призначити мінімальне покарання, не пов`язане з позбавлення волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_2 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 350 КК України.

Показання обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, послідовно та в повній мірі підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, та показала, що 18 жовтня 2025 року близько 16 год. 45 хв. по вул. Гагаріна в селищі Березна Чернігівського району та області, з метою уникнення призову за мобілізацією її сина ОСОБА_8 , вона із ОСОБА_10 зупинили автомобіль, у якому знаходився їхній син, та достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є працівником РТЦК та СП та перебуває при виконанні службових обов`язків, завдала одного удару рукою в область обличчя потерпілого. Шкодує за вчинене, щиро розкаялася.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, є особою пенсійного віку, за місцем проживання характеризується позитивно.

Під час судового розгляду обвинувачена виявила щире шкодування з приводу вчиненого, запевнила, що більше такого не повториться, засудила свою поведінку та щиро покаялася, висловилася про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Враховуючи особу винної, тяжкість і конкретні обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, зокрема, думку сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, відсутність претензій у потерпілого ОСОБА_6 , а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 350 КК України, та про можливість її виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України та покладанням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вказані висновки суду повною мірою узгоджуються з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статей 75, 76 КК України є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_2 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2025 року було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строк якого сплинув 24 грудня 2025 року.

Під час судового розгляду кримінального провадження до ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосувались, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів.

Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei», який був переданий на відповідальне зберігання власнику вилученого майна ОСОБА_2 , вважати таким, що повернутий законному володільцю;

мобільний телефон «Fly», 6 карток пам`яті, мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Nokia1600», мобільний телефон «Fly», які були передані на відповідальне зберігання власнику вилученого майна ОСОБА_10 , вважати такими, що повернуті законному володільцю.

Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову та процесуальних витрат.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлений. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 350 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei», який був переданий на відповідальне зберігання власнику вилученого майна ОСОБА_2 , вважати таким, що повернутий законному володільцю;

мобільний телефон «Fly», 6 карток пам`яті, мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Nokia1600», мобільний телефон «Fly», які були передані на відповідальне зберігання власнику вилученого майна ОСОБА_10 , вважати такими, що повернуті законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1