ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2093/25 Справа № 176/2837/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 поданої в порядку ст.303 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000044,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини встановлені судом першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025р., відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303-307 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000044, щодо зобов`язання поліції м. Жовті Води розпочати розслідування за ст. 384, 190, 191 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що до компетенції слідчого судді не відноситься розгляд питань про зобов`язання уповноважених осіб проводити розслідування за ст. 384, 190, 191 КК України у конкретному кримінальному провадженні.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

З таким судовим рішенням не погодилась ОСОБА_6 та оскаржила в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі прохає скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги викладені в скарзі від 13 жовтня 2025 року, а саме зобов`язати поліцію м. Жовті Води розпочати розслідування за ст.ст. 384, 190, 191 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Позиції сторін в суді :

Заявник ОСОБА_6 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду однак до зали судового засідання не з`явилась. До початку судового розгляду від ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі останньої.

Отже, керуючись вимогами ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за її відсутності.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13 жовтня 2025р. до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_6 в порядку ст.ст.303-307 КПК України на бездіяльність поліції із обґрунтуванням того, що 07 жовтня 2025 року звернулась до відділення поліції №5 в м. Жовті Води з заявою притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст..ст. 384,190,189 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 вже внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044.

Натомість кваліфікація кримінального правопорушення, достатність підстав для повідомлення про підозру особи є виключно повноваженням слідчого.

Крім того колегія суддів зауважує, що згідно приписів ч.1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За приписами п.6 ч.2 ст. 40 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором уповноважений повідомляти особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Повідомлення по підозру, згідно ст. 276 КПК України, обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, вирішення питання щодо пред`явлення підозри під час досудового розслідування, належить до повноважень саме слідчого, дізнавача.

Слідчий суддя, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України відмовив заявниці у відкритті провадження за її скаргою, оскільки вимоги скарги ОСОБА_6 не можуть бути оскаржені, відповідно ст.303 КПК України, та не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки прохання ОСОБА_6 , зобов`язати слідчого розпочати розслідування по даному кримінальному провадженню за конкретними статтями Кримінального кодексу України в порядку ст. 303-307 КПК України оскарженню не підлягає, та вважає законним і обґрунтованим прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

Положеннями статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Вказаний перелік є вичерпним та розгорнутому тлумаченню не підлягає.

Таким чином, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені не будь-які процесуальні рішення, дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора, а лише визначені положеннями ст. 303 КПК.

Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 глави 26 КПК.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про відмову у відкритті провадження, оскільки слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати органи поліції розпочати розслідування у вищезазначеному кримінальному провадження.

Отже, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , дотримався вимог ч.1 ст.303 КПК України, оскільки на досудовому розслідування може бути оскаржене не будь-які рішення, а лише ті, які передбачені ст. 303 КПК.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмова слідчого судді у відкритті провадження скарги в порядку ст.ст.303-307 КПК України на бездіяльність слідчого, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя та з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК, якими врегульовано порядок їх оскарження.

За таких обставин доводи апелянта про порушення слідчим суддею норм КПК України є безпідставними. Слідчий суддя розглянув скаргу з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, врахував всі обставини та постановив законну і обґрунтовану ухвалу, навивши мотиви її прийняття.

Колегія суддів зазначає, що норми чинного законодавства не надають слідчому судді повноважень своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування і рішення зобов`язати слідчого задовольнити клопотання ОСОБА_6 про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст..ст. 384,190,189 КК України не входить до повноважень слідчого судді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законним та обґрунтованим судовим рішенням та підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304,307,405,419,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 поданої в порядку ст.303 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000044 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді: