Провадження №: 1-кс/755/4152/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003202 від 06.10.2025 року, про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003202 від 06.10.2025 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30.06.1995 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна по м. Києву та Товариством покупців членів трудового колективу книжкового магазину № 59 (Державне комунальне підприємство «Наука і техніка») укладено договір купівлі-продажу державного комунального майна №000259/30.

Згідно п. 1.1 вказаного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця державне майно цілісного майнового комплексу ДКП магазину №59 «Наука і техніка», який знаходиться за адресою: 253105, м. Київ-105, вул. Будівельників, 4, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому Договорі.

У відповідності до вказаного Договору, на підставі акту передачі державного майна «Державного комунального підприємства магазину № 59 «Наука і техніка» від 03.10.1995 №599/30 продавець передав, а покупець прийняв продане 30.06.1995 року майно, шляхом викупу згідно з актом оцінки від 26.05.1995 року за 168 мільйонів 342 тисяч карбованців: основні засоби, оборотні засоби, нематеріальні активи.

Розпорядженням Регіонального відділення ФДМ України по м. Києву від 26.05.1995 року №20-р затверджені результати інвентаризації та акту оцінки державного майна ДКП магазин №59 «Наука і техніка». Відповідно відомостей розрахунку вартості основних фондів, які обліковувались на балансі ДКП магазин №59 «Наука і техніка» та підлягали приватизації, об`єкти нерухомого майна відсутні.

При цьому, відповідно до рішення Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів м. Києва» нежитлове приміщення, площею 254,3 кв.м, у житловому будинку №4 по вул. Будівельників у м. Києві включено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва.

Разом з тим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 05.01.2019 року, індексний номер 44970886, про реєстрацію за ТОВ «Наука і техніка» права власності на нежилі приміщення №123 (книжковий магазин №59), загальною площею 206,6 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський р-н), будинок 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Підставою для прийняття ОСОБА_4 рішення про реєстрацію за ТОВ «Наука і техніка» права власності на вказане приміщення став: 1) дублікат договору купівлі-продажу 30.06.1995 року, виданий 28.11.2018 року Київським державним нотаріальним архівом; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 599/30, виданий 03.10.1995 року, видавник: Регіональне відділення державного майна України по м. Києву та Товариством покупців членів трудового колективу книжкового магазину ДКП магазин №59 «Наука і техніка».

Проте, об`єкти нерухомо майна, згідно вказаного договору та акту приймання-передачі, не передавались.

З метою приховування незаконної реєстрації права власності, 16.08.2024 року між ТОВ «Наука і техніка» () в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладено договір купівлі-продажу приміщення (групи приміщень) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 951.

При цьому, ціна нерухомого майна, встановлена у договорі, складає 1 566 900 гривень.

Крім того, в ході вивчення рішення Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 року, встановлено, що в матеріалах справи № 910/3579/21 містяться відомості про те, що між ТОВ «Наука і техніка» та ТОВ «Євро-реконструкція» 01.09.2014 року укладено договір №420599/1юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води щодо приміщення №123 (опалювальна площа 206,6 кв.м.), розташованого за адресою: 02105, м. Київ, вул. Будівельників, 4. При цьому, згідно матеріалів справи, на момент укладення договору, тобто 01.09.2014 року, ТОВ «Наука і техніка» використовувала вказане приміщення на підставі договору оренди № 299 від 13.10.2005 року.

Вказане підтверджує усвідомлення представників ТОВ «Наука і техніка» відсутності у вказаного товариства права власності на вказаний об`єкт нерухомості згідно договору купівлі-продажу державного комунального майна №000259/30 від 30.06.1995 року.

Таким чином, невстановлені особи, в тому числі представники ТОВ «Наука і техніка», за попередньою змовою групою осіб разом із приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у поданих на реєстрацію документах прав на розпорядження вказаним майном, здійснили його реєстрацію в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в подальшому, усвідомлюючи відсутність у ТОВ Наука і техніка» отриманого законним шляхом права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою створення ілюзії правомірності набуття права власності на нього, розпорядились приміщенням (групою приміщень), загальною площею 260 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Отже, вказана група осіб зазначеними діями за попередньою змовою здійснила заволодіння чужим майном, а саме приміщенням (групою приміщень), загальною площею 260 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський р-н), будинок 4, приміщення (група приміщень) 123, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, шляхом обману, чим завдала матеріальної шкоди територіальній громаді міста Києва у великих розмірах.

Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на даний час власником приміщення (групи приміщень), загальною площею 260 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський р-н), будинок 4, приміщення (група приміщень) 123, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, є ОСОБА_6 .

Постановою слідчого приміщення (групи приміщень), загальною площею 260 кв. м, за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський р-н), будинок 4, приміщення (група приміщень), 123, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України власник майна про розгляд указаного клопотання не повідомлявся.

Вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно, на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам розпоряджатись вказаним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на приміщення (групи приміщень), загальною площею 260 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, шляхом заборони розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: