УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 25.11.2025 року ОСОБА_4 , було подано до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області заяву (повідомлення) про вчинення злочину ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України.

28.11.2025 року, під час звернення за телефоном канцелярії Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області НОМЕР_1 , уповноваженим співробітником, ОСОБА_4 було повідомлено, що відомості за його заявою від 24.11.2025р. не внесено до ЄРДР.

У поданій ОСОБА_4 заяві зазначалось наступне:

«Починаючи з кінця 2023 року, громадянин України ОСОБА_5 свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000488 від 22.05.2019 року видане Радою адвокатів Вінницької області, поштова адреса: 21050, Вінницька обл., Вінницький р-н., м. Вінниця, вул. Архітектора Артинова, буд. 12 електронна адреса: , телефон НОМЕР_2 , діючи як адвокат Навесні 2024 року подав позовну заяву до Вінницького міського суду (справа 127/15232/24), предметом якої є витребування належного заявнику на праві власності нерухомого майна, начебто від імені громадянина Італії ОСОБА_6 .

Але, як стало заявнику відомо під час участі у судовій справі №127/32525/23, ОСОБА_6 не уповноважував ОСОБА_5 , на представництво його інтересів, зокрема у суді.

Так рішенням Вінницького міського суду від 05.05.2025 у справі № 127/32525/23, яке набрало чинності 13.06.2025 (п`ятий абзац другої сторінки) встановлено «10.03.2025 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 надійшли письмові повідомлення, зі змісту яких вбачається, що невідомі йому особи звертаються до суду та поліції від його імені; він нікого не уповноважував представляти його в Україні (судах, поліції та інших державних органах) взагалі, а також щодо нерухомого майна адресою: м. Вінниця, вул. М.Грушевського, 48, приміщення, 2, 3. Також зазначено, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до позовів, поданих у суд, в тому числі до позову про поділ майна подружжя у судовій справі № 127/32525/23, до якого зауважень не має; ці позови, зокрема позов про поділ майна подружжя, не впливають на його права та обов`язки. (а.с. 155-158, 166-173)».

Крім того рішенням Вищої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № ІХ-003/2025 від 25.09.2025 року встановлено наступне:

Пункт 59 рішення «довіреність на користь ОСОБА_7 видана саме на судове представництво, яке мало здійснюватися особисто ОСОБА_7 без права передоручення, (2) вказана довіреність не містить повноважень на укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом, (3) довіреність обмежена діями щодо нежитлового приміщення по вул. Грушевського, 48 у м. Вінниця, а договір про надання правничої допомоги містить загальні повноваження на представництво й не обмежується лише нежитловим приміщенням, (4) попри наявну в матеріалах справи нотаріальну апостильовану довіреність ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 , дійсну до 14.11.2026 р., Вінницький міський суд Вінницької області в рішенні від 05.05.2025 р. встановив, що ОСОБА_8 надав пояснення про те що, зокрема, "невідомі йому особи звертаються до суду та поліції від його імені; він нікого не уповноважував представляти його в Україні (судах, поліції та інших державних органах) взагалі, а також щодо нерухомого майна".

Таким чином ОСОБА_5 , являючись фахівцем в галузі права, не міг не розуміти відсутність у нього правових підстав для заявлення вищевказаного позову, а тому такі дії однозначно мають трактуватись як умисні.

Тобто ОСОБА_5 у зговорі з ОСОБА_7 умисно намагається всіма можливими способами намагається заволодіти належним заявнику нерухомим майном.»

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, на переконання представника заявника співробітниками Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, всупереч ст.214 КПК України, було допущено бездіяльність. На переконання заявника, відомості, викладені ОСОБА_4 , в заяві повинні були негайно, але не пізніше 24 год. після подання заяви вноситись до ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив слідчого суддю скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення про що повідомити заявника шляхом надання витягу з ЄРДР.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, завчасно надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, зазначивши, що він скаргу підтримує у повному обсязі.

Представник ВРУП ГУНП у Вінницькій області будучи неодноразово, завчасно та належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду скарги, проігнорував виклик суду та не з`явився для участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України. Окрім того представником ВРУП ГУНП у Вінницькій області було проігноровано вимогу суду та не надано слідчому судді матеріали перевірки заяви ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, для їх дослідження.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за відсутності фіксації процесу технічними засобами.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України дані справи слухаються за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України розгляд даної категорії справ здійснюється не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, а також ту обставину, що представник заявника додатково надав заяву у якій просив слідчого суддю розглянути скаргу у його відсутність, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність розгляду скарги без заявника або його представника в межах розумних строків розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що 25.11.2025 року ОСОБА_4 , було подано до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області заяву (повідомлення) про вчинення злочину ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України.

28.11.2025 року, під час звернення за телефоном канцелярії Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 0432 59 49 14, уповноваженим співробітником, ОСОБА_4 було повідомлено, що відомості за його заявою від 24.11.2025р. не внесено до ЄРДР.

З огляду на обставини зазначені у заяві ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що вказані обставини підлягають детальній перевірці саме в ході досудового розслідування кримінального провадження, а тому рішення уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Враховуючи те, що рішення правоохоронного органу, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є безпідставним, оскільки заява ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, що свідчить про можливість та обов`язок посадової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР, по вказаній заяві та проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що рішення прийняте правоохоронним органом, щодо невнесення відомостей до ЄРДР є передчасним, а скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 25.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 25.11.2025.

Зобов`язати слідчого, який проводитиме досудове розслідування кримінального провадження, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя