Єдиний унікальний номер 728/3345/25
Номер провадження 1-кп/728/214/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 01.12.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000103, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михальчина Слобода, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта передвища, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідом не являється, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб не має, раніше судимого вироком Апеляційного суду Харківської області від 06.07.2010 за пунктом 12 частини другої статті 115, частиною другою статті 125, частиною першою статті 129, частиною третьою статті 152, частиною другою статті 153, частиною другою статті 186, статтею 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.09.2020,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі також КК України),

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. ОСОБА_3 , 21.11.2025 близько 15 години 05 хвилин, перебуваючи поблизу господарства АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, ногою наніс один удар в обличчя ОСОБА_5 , від чого той впав на землю, після чого ногою наніс ще один удар по тулубу потерпілого, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя зліва та синця правої половини грудної клітини, що відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що приблизно о 02 годині 21.11.2025 потерпілий ОСОБА_5 надіслав йому текстове повідомлення на телефон, за змістом якого ображав його гідність і викликав на поєдинок.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 15 годині 21.11.2025 приїхав на місце святкування дня народження дитини, яку вважає своєю, за адресою АДРЕСА_3 , де зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 та між ними виник словесний конфлікт.

У результаті зазначеного конфлікту обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 вийшли на вулицю перед господарством АДРЕСА_3 , де обвинувачений ОСОБА_3 першим наніс удар ногою в обличчя потерпілого, а потім декілька разів рукою теж в область обличчя.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілого.

3. Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, повідомив, що 21.11.2025 він зранку скупився на святкування дня народження своєї дочки і вони разом з колишньою дружиною та хрещеною матір`ю дитини сіли святкувати її день народження.

У подальшому приблизно о 16 годині у помешканні, де відбувалося святкування, з`явився обвинувачений ОСОБА_3 і повідомив, що це його дитина, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт.

Вони вийшли на вулицю щоб поговорити, однак там потерпілий отримав від обвинуваченого удар ногою в обличчя, після чого отримав один удар в правий бік.

Під час судових дебатів підтримав позицію прокурора стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та необхідності призначення покарання у виді штрафу.

ІV. Оцінка Суду.

4. Судом згідно із статтею 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України) визнано за необхідне призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

8. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України у обвинувальному акті визначено щире каяття.

9.1. У цьому контексті Суд враховує позицію Верховного Суду, який неодноразово звертав увагу на зміст поняття щире каяття.

Так, у постанові від 07.03.2023 по справі № 514/1581/20 (провадження № 51-236км23) звернута увагу на те, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Отже, лише той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

9.2. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, не зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, він не примирився з потерпілим та, на переконання Суду, його посткримінальна поведінка не свідчить, що він дійсно прагне усунути заподіяну шкоду, оскільки останній не продемонстрував ані щирого жалю щодо скоєного, ані засудження своєї поведінки, яка знайшла вираження у свідомому посяганні на об`єкт, який в силу статті 3 Конституції України, охороняється з особливою ретельність, а саме здоров`я іншої людини, її фізична недоторканість.

9.3. З урахуванням вказаних мотивів, Суд не знаходить достатніх підстав для врахування щирого каяття ОСОБА_3 в якості обставини, яка пом`якшує покарання.

10. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

11. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 125 КК України передбачає альтернативні види покарань штраф, громадські або виправні роботи, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

11.1. класифікацію кримінальних правопорушень і те, що згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

11.2. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

11.3. наявність постійного місця проживання та характеристики, яка не містить інформації стосовно особи обвинуваченого;

11.4. відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання;

11.5. те, що він раніше судимий;

11.6. його посткримінальну поведінку, а саме: надання правдивих зізнавальних показань під час судового розгляду.

12. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах максимальної санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), є необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження нових кримінальних правопорушень.

13. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

14. Цивільний позов по справі не заявлявся.

15. Процесуальні витрати по справі відсутні.

16. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України.

17. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

3. Речові докази після набрання вироком законної сили:

3.1. диск з відеозаписами з боді-камер працівників СОГ при відпрацюванні виклику від 21.11.2025 залишити для зберігання у матеріалах провадження.

Роз`яснити, що ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1