Провадження № 1-кс/643/5833/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в м. Харкові клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001107 від 23.10.2024,-

встановив:

До Салтівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , у якому заявник просить скасувати арешт на вилучене під час обшуку 19.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова по справі №643/10270/25 від 26.06.2025 в рамках кримінального провадження №0001107, відомості про яке внесено до ЄРДР від 23.10.2024, а саме: телефон Samsung Galaxy S24+, моделі SM-S926B/DS, серійний номер R5CX60VQ4CT, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з поміщеними до нього sim карткою №1: НОМЕР_3 , з sim карткою №2: НОМЕР_4 та телефон Samsung S24 Ultra SM-S928B/DS, серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , з поміщеною до нього sim карткою: НОМЕР_8 . В обгрунтування заявленого клопотання зазначив, що 06 серпня 2025 року слідчим в ОВС СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_6 було повернуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 арештовані телефони та зазначено, що на виконання Ухвали суду ними було проведено всі необхідні слідчі дії, скопійовано інформацію та більше вони цих телефонів не потребують. Також слідчим було надано йому інформацію, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про підозру не повідомлялось і наскільки йому відомо на даний час жодного статусу у цьому кримінальному провадженні вони не мають .

Заявник в судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі.

Слідчий до початку судового засідання надав заяву, згідно якої проти задоволення клопотання не заперечує, судове засідання просив проводити за його відсутності.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання про скасування арешту майна проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001107 від 23.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 26.06.2025 (справа №643/10270/25, н/п 1-кс/643/3568/25), накладено арешт з метою збереження речових доказів, на телефон Samsung Galaxy S24+, моделі SM-S926B/DS, серійний номер R5CX60VQ4CT, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з поміщеними до нього sim карткою №1: НОМЕР_3 , з sim карткою №2: НОМЕР_4 та телефон Samsung S24 Ultra SM-S928B/DS, серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , з поміщеною до нього sim карткою: НОМЕР_8 .

Відповідно до актів прийому передачі від 06 серпня 2025 року слідчим в ОВС СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_6 було повернуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 арештовані телефони.

Відповідно до листа слідчого в ОВС 3 відділення управління СБ України в Харківській області на ім`я адвоката ОСОБА_7 зазначено, що в рамках кримінального провадження №0001107 від 23.10.2024 громадянан України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про підозру не повідомлялося.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є наявність достатніх доказів, передбачених ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого (прокурора), який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

При цьому з приписів норм глави 17 КПК України випливає, що арешт майна як обмеження права власності є допустимим лише за умови наявності законних і доведених підстав.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що арешт на вилучені в ході обшуку телефони, накладався з метою їх збереження, для забезпечення можливості їх огляду з метою повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні.

Розглядаючи це клопотання, в межах заявлених вимог, слідчий суддя враховує, що на даний час відсутня потреба органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з арештованим майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання заявника про скасування арешту майна є обґрунтованим, а арешт накладений ухвалою слідчого судді від 26.06.2025, підлягає скасуванню, оскільки підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження відпали.

Керуючись ст. ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив :

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт телефону Samsung Galaxy S24+, моделі SM-S926B/DS, серійний номер R5CX60VQ4CT, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з поміщеними до нього sim карткою №1: НОМЕР_3 , з sim карткою №2: НОМЕР_4 та телефону Samsung S24 Ultra SM-S928B/DS, серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , з поміщеною до нього sim карткою: НОМЕР_8 , накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 26.06.2025 по справі №643/10270/25.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1