У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про закриття кримінального провадження

в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася

кримінальна протиправність діяння.

16 лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002423 від 20.08.2023, клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

До провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002423 від 20.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений є громадянином України, українцем, уродженцем м. Луганськ Луганської області, без місця реєстрації, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , та обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. Потерпілим у кримінальному провадженні зазначено ТОВ «АТБ-маркет» (), юридична адреса: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 40, представником потерпілого є ОСОБА_5 . В обвинувальному акті також зазначено, що витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 29 листопада 2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності на території Солом`янського району м. Києва.

В обвинувальному акті наведено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який надалі неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з обвинувальним актом, 18 серпня 2023 року приблизно о 22 годині 54 хвилині ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок № 29, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, взяв з морозильної камери два упакування морозива марки «Ласунка» «Гран-прі» вагою 155 грам одне, а також з прилавку з рибними товарами взяв 8 банок ікри «Рибкопродукт лососева зерниста горбуші з/б» вагою 100 грам одна, після чого поклав зазначений товар до свого рюкзаку, пройшов повз касові зони та антикрадіжні рамки, вийшов з магазину та розпорядився викраденим на власний розсуд. Загальна сума викраденого майна, згідно з обвинувальним актом, становить 2037 гривень 34 копійки без урахування ПДВ (та 2444 гривень 80 копійок з ПДВ), шкода не відшкодована, цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого діяння, посилаючись на декриміналізацію дрібних викрадень у зв`язку з набранням чинності Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала. Оцінивши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, а також положення кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність діяння, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час його вчинення. Водночас ч. 1 ст. 5 КК України передбачає, що закон про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі і поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Якщо ж закон про кримінальну відповідальність одночасно поліпшує і погіршує становище особи, то згідно з ч. 3 ст. 5 КК України він має зворотну дію лише в тій частині, що пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України визначено, що податкова соціальна пільга становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становив 2684 гривні.

Отже, податкова соціальна пільга для цілей застосування норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації правопорушень за 2023 рік становила 1342 гривні (2684 х 50%), а подвійний розмір податкової соціальної пільги становив 2684 гривні (1342 х 2), що відповідає граничній вартості викраденого майна, до якої діяння охоплюється адміністративною відповідальністю за ст. 51 КУпАП у редакції, чинній з 09.08.2024, при застосуванні зворотної дії закону, який поліпшує становище особи.

З матеріалів кримінального провадження та обвинувального акта вбачається, що інкриміноване ОСОБА_4 викрадення майна, за версією обвинувачення, завдало потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2037 гривень 34 копійки без урахування ПДВ.

Таким чином, вартість майна, щодо якого, за версією обвинувачення, вчинено дії ОСОБА_4 , є меншою за 2684 гривні, тобто меншою за подвійний розмір податкової соціальної пільги, визначеної для 2023 року, а отже інкриміноване йому діяння потрапляє в межі вартості майна, визначеної оновленою редакцією ст. 51 КУпАП, та за своїм правовим характером віднесене законодавцем до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, і не охоплюється диспозиціями частин ст. 185 КК України як кримінально каране діяння в цій частині розмежування відповідальності за вартісним критерієм.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а отже застосування положень закону, який поліпшує становище обвинуваченого, узгоджується з конституційними засадами та із приписами ч. 1 ст. 5 КК України.

Отже, системне тлумачення наведених положень КК України та КПК України свідчить, що у випадках, коли внаслідок прийняття нового закону діяння, яке раніше визнавалося злочином, віднесене законодавцем до адміністративних правопорушень і втрачає ознаки кримінально караного, суд зобов`язаний застосувати положення закону, який пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність, та закрити кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за умови відсутності заперечень обвинуваченого проти такого процесуального рішення.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечує.

З урахуванням наведеного суд констатує, що внаслідок прийняття та набрання чинності Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року, чинним з 09.08.2024, в частині, яка стосується визначення граничного розміру вартості майна при дрібному викраденні, щодо ОСОБА_4 відбулася декриміналізація інкримінованого йому діяння за вартісним критерієм. Таким чином, закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність відповідного діяння в цій частині, втратив чинність у розумінні п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а отже наявні передбачені законом підстави для закриття цього кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні представником потерпілого не заявлявся, а витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні, у зв`язку з чим питання розподілу процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні вирішенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002423 від 20.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1