ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/874/25 Справа № 693/1457/25 Категорія: ч. 2 ст. 255 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2025 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 05 грудня 2025 року по 02 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченій, деякі з них, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. На існування наведених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання останньої винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення. Також суд зазначив те, що обвинувачена раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, але при цьому є активним учасником злочинної організації, яка займалася систематичним збутом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану ухвалу та застосувати до обвинуваченої ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, або визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Вважає, що при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_8 , суд порушив практику ЄСПЛ. Посилаються на вимоги ст. 177 КПК України щодо оцінки підстав слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність у обвинуваченої дитини та відсутність судимостей.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду,

- захисник, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника і прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченій ОСОБА_8 , запобіжного заходу: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується, може реально спонукати її до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, з чим наразі погоджується апеляційний суд.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 117, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , залишити без задоволення, ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4