Справа № 451/1847/25
Провадження № 1-кп/451/172/25
ВИРОК

іменем України

07 листопада 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 від 27.09.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився у с. Піски Горохівського району Волинської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, проходить військову службу у Збройних Силах України у в/ч НОМЕР_2 , на посаді командира ІНФОРМАЦІЯ_2, з 28.07.2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину, не адвокат, не нотаріус та не депутат, не одружений, який зареєстрований та фактично проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

18.02.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Проте, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_3 став на шлях протиправної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення.

На початку вересня 2025 року молодший сержант ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу с. Піски Луцького району Волинської області, знайшов рослину коноплі та дві скляні трубки, які забрав з собою за місцем свого проживання, що на АДРЕСА_1 . В подальшому знайдену рослину коноплі висушив та подрібнив, тим самим виготовив з метою власного споживання (куріння) наркотичний засіб - канабіс, без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_3 у період часу з початку вересня 2025 року та не пізніше 26 вересня 2025 року вищевказаний незаконно виготовлений канабіс вживав шляхом куріння та разом із скляними трубками зберігав при собі, перевозивши в автомобілі марки ВАЗ 210430-20, р.н. НОМЕР_4 , 2006 року випуску до 20:14 год 26 вересня 2025 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, що мало місце на автодорозі Львів-Луцьк, в м. Радехові по вулиці Стоянівській, Шептицького району, Львівської області, в кількості: канабісу в перерахунку на висушену речовину загальною вагою 12,17 грам, які являються наркотичними засобами, обіг яких обмежено та РVP (1феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), виявлений на внутрішніх поверхнях наданих на дослідження двох скляних трубках, загальною масою 0,0204 грам, які являються психотропними речовинами, обіг яких заборонено.

ІІ. Позиція сторін.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме незаконне виготовлення, придбання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

IІІ. Дослідженні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дослідивши додані матеріали дізнання суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що згідно положень ст. 12 КК України є проступком.

V. Призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив вперше кримінальний проступок, має місце реєстрації та місце проживання, позитивно характеризується за місцем проходження служби та місцем проживання, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом також взято до уваги повне та беззаперечне визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, а також щире каяття.

Також, суд враховує, зокрема: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, сімейний, матеріальний стан, а також стан здоров`я; роль у скоєнні кримінального правопорушення та поведінку до і після вчинення такого; наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався. Клопотань про застосування, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінально провадження до суду не надходило.

Долю речових доказів вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, висновок №СЕ-19/114-25/23498-НЗПРАП від 30.10.2025, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 2674,20 грн на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає на АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Речові докази, після набранням вироку законної сили:

канабіс в перерахунку на висушену речовину, загальною масою 12,17 грам та PVP загальною масою 0,0204 грам, запаковані у полімерний пакет Експертної служби №2982366 знищити;

відео файли з боді камери поліцейського під назвою 01901@122210, 01901@272310, WhatsApp Video 202509-29 at 07.24.39 записані на оптичний диск, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000111 від 27.09.2025.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Порядок оскарження вироку, набрання ним законної сили та отримання копії вироку.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддяОСОБА_5

Вирок виготовлений 07.11.2025.