ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3130/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого у кримінальному провадженні, внесеному 1 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003991, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліпляво, Канівського р-ну, Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера: зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вищезазначене клопотання.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 03 листопада 2025 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0003991 від 01 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб придбав ручну гранату РГД-5 у спорядженому вигляді (корпус із запалом УЗРГМ), яка є бойовим припасом. Після чого, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків помістив вказаний предмет до карману, тим самим став незаконно зберігати та носити, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 01 листопада 2025 року об 14 год. 22 хв., в ході проведення огляду місця події, на території Дарницького кладовища, за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, неподалік будинку №52, працівниками поліції у ОСОБА_5 було виявлено та в подальшому вилучено ручну гранату РГД-5 у спорядженому вигляді (корпус із запалом УЗРГМ), яка є бойовим припасом, яку ОСОБА_5 , умисно, незаконно придбав та зберігав без відповідного дозволу, всупереч Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених положеннями частини першої статті 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, яка має значення для кримінального провадження, вчиняти нові злочини.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, про які зазначено у клопотанні.

Адвокат у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто жорстким. Вказав, що підозрюваний розкаюється у вчиненому, загалом, характеризується позитивно: має тісні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні повнолітню дитину, яка навчається на денній формі навчання, за адресою в м. Києві проживає постійно з 2010 року. Також адвокат зазначив, що підозрюваний раніше працював у органах МВС, має багато нагород та відзнак. Підозрюваний брав участь у заходах проти військової агресії рф, отримав контузію, потребує підтримуючого лікування. Адвокат просив суд застосувати до підозрюваного запобіжних захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний зазначив, що розкаюється у скоєному, вказав, що прийшов на кладовище на могилу до брата, по дорозі знайшов гранату, поклав біля себе та попросив перехожих викликати поліцію. Просив врахувати, що він на цей час неофіційно працевлоштований у службі таксі, оскільки має платити за навчання доньки, а тому домашній арешт позбавить його можливості заробляти гроші.

Вислухавши прокурора, захист, підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, документи, надані стороною захисту, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003991 від 01 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

02 листопада 2025 року ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0003991 від 01 листопада 2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом затримання ОСОБА_5

-протоколом огляду місця події від 01.11.2025;

-довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів;

-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів;

-протоколами допиту свідків;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому частиною першою статті 263 КК України. При цьому, вказаний злочин відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчиняти нові злочини.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими ризики переховування від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на те, що останній усвідомлює тяжкість покарання за вчинення злочину.

Слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Також слідчий суддя вважає обгрунтованим ризик впливу на свідків, зважаючи на визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Поряд з цим, прокурором необгрунтовано належним чином ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ані у клопотанні, ані під час судового засідання.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчим суддею враховуються те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має тісні соціальні зв`язки (одружений, має двох повнолітніх дітей), що є стримуючим фактором, усвідомлює скоєне, раніше працював в органах МВС, має численні нагороди, подяки, брав участь у захисті України проти військової агресії рф, характеризується позитивно.

Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, з урахуванням вище викладеного, на переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, поведінку, усвідомлення наслідків вчинення своїх дій, враховуючи, що підозрюваний протягом 15 років проживає у м. Києві за однією і тією ж адресою, має тісні соціальні зв`язки, характеризується із позитивної сторони, має на утриманні повнолітню дитину, яка продовжує навчання, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Поряд з цим слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, про що було подано заяву захисником від голови Ветеранської організації Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , оскільки у судове засідання він особисто не з`явився, подану заяву не підтримав, слідчий суддя був позбавлений можливості переконатись у тому, що вказана особа заслуговує на особливу довіру та те, що вона дійсно зможе забезпечити бездоганну процесуальну поведінку підозрюваного, з огляду на те, ким вона є для самого підозрюваного та його роль у його житті (вплив на підозрюваного) до затримання за вчинення кримінального правопорушення.

За нормою статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною другою статті 179 КПК України передбачено, що підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання старшого слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , 1970 року народженнязапобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , 1970 року народження наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон , інші документи, що дають право на виїзд чи в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали, та до 2 січня 2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді в порядку статті 309 КПК України оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали суду проголошено 11 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1