Справа № 203/8420/25
Провадження № 1-кс/0203/5139/2025
УХВАЛА

20 листопада 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в залі суду),

слідчого ОСОБА_4 (в залі суду),

підозрюваного ОСОБА_5 (в залі суду),

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню технічну освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє: вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2024 року був засуджений до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі статей 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002657 від 18.11.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002657 від 18.11.2025 року, в якому слідчий просить суд:

- застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий, за погодженням з прокурором, вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше о 23:53 годині 17.11.2025 року прибув до приміщення кафе швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_8 ), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , куди зайшов, та тим самим незаконно проник через незачинені на запираючий пристрій вхідні двері, які було вибито вибуховою хвилею внаслідок ворожої російської агресії 17.11.2025 року. Всередині приміщення він побачив на поверхні стіни телевізор марки LG, моделі 42LN575V-ZE, серійний номер 312RAQR8D788, діагоналлю 42 дюйми, чорного кольору, смарт ТВ приставку, марки Nexon, моделі Nexon X72/16 GB, чорного кольору, які належать ОСОБА_9 , визначивши вказане майно об`єктом свого злочинного посягання. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану. ОСОБА_5 з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 8020,87 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану. ОСОБА_5 було затримано 18.11.2025 року в порядку ст. 208 КПК України, та 19.11.2025 року його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Слідчий вказав, що у ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконно впливати на свідка, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 19.11.2025 року, судову справу №203/8420/25, провадження №1-кс/0203/5139/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 19.11.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 20.11.2025 року о 14:30 годині, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив суд його задовольнити, пояснивши підстави звернення до суду з клопотанням так, як про це вказано у клопотанні, та відображено вище. Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозрюваний є раніше судимим, вчинив нове кримінальне правопорушення в межах іспитового строку.

Слідчий у судовому засіданні підтримав позицію прокурора та просив суд задовольнити клопотання у повному обсязі.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив суд відмовити у його задоволенні, вважаючи, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, а ризики недоведені. За твердженнями підозрюваного, потерпіла пояснила, що телевізор вона придбала 4 (чотири) роки тому, то ж його вартість менша, а приставка коштує 900 грн.

Захисник підозрюваного, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вказала, що немає вартості майна та доказів того, чи вчинене кримінальне правопорушення, чи вчинене адміністративне правопорушення. Тому захисник просить суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, з огляду на необґрунтованість повідомлення про підозру та недоведеність ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у провадженні Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002657 від 18.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18.11.2025 року о 15:00 годині було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

19.11.2025 року о 14:30 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до довідки №263-18112025/12060 від 18.11.2025 року УІАП ГУНП в Дніпропетровській області, сформованої з метою перевірки отримання відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності у неї судимості, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , востаннє ОСОБА_5 було засуджено до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та на підставі статей 75, 76 КК України його було звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2024 року.

Тобто з 07.03.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 діє іспитовий строк у 3 (три) роки.

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 , потерпіла, зокрема, пояснила, що у магазин «Шаурма», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Вокзальна, буд. 1, вона придбала за особисті кошти телевізор марки LG, моделі 42LN575V-ZE, серійний номер 312RAQR8D788, діагоналлю 42 дюйми, чорного кольору, який був придбаний новим за 8500 грн, телевізор знаходився в робочому справному стані без механічних пошкоджень. Крім цього, до нього є смарт ТВ приставка, марки Nexon, моделі Nexon X7 2/16 GB, чорного кольору, яка була придбана новою за 900 грн, приставка знаходилась в робочому справному стані, без механічних пошкоджень, речі придбані близько 4 роки тому. Приміщення магазину «Шаурма» було обладнано камерами відеоспостереження, при перегляді яких вона виявила, що 17.11.2025 року о 23:47 годині та о 23:53 годині у приміщенні було 2 (два) невідомих їй чоловіка, один з яких зняв телевізор разом з приставкою зі стіни, покинув магазин, а інший щось шукав з продуктів біля холодильника. Потім потерпіла повідомила про це сина та вирішила написати заяву до поліції.

Також в ході судового розгляду клопотання судом були безпосередньо досліджені в судовому засіданні витяг з ЄРДР, постанови, рапорт, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.11.2025 року, протокол огляду місця події від 18.11.2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , яка є поваром в кафе швидкого харчування «Шаурма», договір оренди нежитлових приміщень від 01.11.2023 року, протокол огляду відеозапису від 18.11.2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2025 року, особова картка ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Так, у ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу по суті судом було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази, долучені до клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів належними та допустимими доказами наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, про що зазначив у судовому засіданні, а саме: (пункт 1) можливість того що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, офіційно непрацевлаштований, та з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, суворість покарання, що може йому загрожувати, може вдатися до дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності; (пункт 3) можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки повідомлення про підозру ґрунтується, зокрема, на показаннях свідків, яких ще не допитано в ході судового провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та свідки згодом можуть змінити свої показання, з огляду на можливий вплив підозрюваного; (пункт 5) можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки підозрюваний, з огляду на його попередню поведінку, те, що він раніше судимий за злочини проти власності, проте не став на шлях виправлення та в період дії іспитового строку вчинив новий злочин проти власності.

Також слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує обставини, визначені пунктами 1, 2, 3, 6, 8, 12 частини 1 статті 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність відомостей щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню його під вартою; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, з урахуванням того, що він вчинив новий злочин в період дії іспитового строку.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, у зв`язку з тим, що це може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, впливати на свідків, про яких йому відомо, підозрюваний будь-якими незаконними шляхами може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, раніше судимий.

Водночас доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріали кримінального провадження вказують на протилежне. Крім того, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження вартості викраденого майна, оскільки в ході досудового розслідування була допитана потерпіла, яка вказала на вартість викраденого майна, яке їй належить, з посиланням на наявність документів на майно. З огляду на положення ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладеного вище, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у виді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений ухвалою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2025 року у розмірі 3028,00 грн, та, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, злочин, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн, є достатньою для внесення її як застави, та може забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, з урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення.

На підставі положень ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби); 4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 176, 177, 181, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002657 від 18.11.2025 року, задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 18.11.2025 року до 16.01.2026 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід, з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 16.01.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 25.11.2025 року о 17:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1