Справа № 740/6494/25
Провадження № 1-кс/740/963/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог скарги

13.11.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» звернулася зі скаргою до суду на бездіяльність посадових осіб Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 15.10.2025 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на електронну адресу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області подано заяву про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України. Зазначену заяву від 15.10.2025 було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень Ніжинського РУП за №17768.

При цьому уповноважені особи Ніжинського РУП всупереч ст. 214 КК України не вчинили жодних дій щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР у встановлений строк.

З огляду на вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноважену особу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 від 15.10.2025, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, про що повідомити заявника, та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Явка сторін

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що наразі в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області здійснюється розгляд цивільної справи щодо аналогічного предмету спору.

Уповноважені особи відділу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області у судове засідання не з`явилися. Враховуючи принцип диспозитивності та з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчим суддею визнано можливим провести розгляд скарги за відсутності представника Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області на підставі наданих доказів. При цьому слідчим суддею враховано положення статей 22, 26, 306 КПК України.

Правове обґрунтування та мотиви слідчого судді

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 15.10.2025 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , подано заяву про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.

У заяві зазначалося, що у березні 2025 року ОСОБА_4 виявлено факти підроблення та використання завідомо підроблених документів, ймовірно службовими особами ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ-АГРАРНИЙ СОЮЗ». Підроблення документів відбулося шляхом виконання підпису ОСОБА_4 іншою особою у додаткових договорах до договорів оренди землі. В подальшому такі документи були використанні для внесення змін до відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також як докази у скаргах до Міністерства юстиції України та в судових процесах.

Таким чином, адвокат вважає, що в діях осіб, які підробили підписи вбачаються ознаки злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України. Однак, жодних доказів на підтвердження таких обставин остання не надала.

На теперішній час відомості до ЄРДР не внесені, тому адвокат звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Частиною 1 статті 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що містять ознаки конкретного складу кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з п. 1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ч. 5 ст. 214 КПК України, яка визначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган до якого надійшла така заява мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено, а не лише припущення вчиння таких дій.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу кримінального правопорушення у розумінні ст. 11 КК України.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі №556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК України. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Суспільна небезпечність злочинів за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України визначається тим, що їх вчинення не тільки порушує нормальну діяльність органів державної влади, органів самоврядування, підприємств, установ, організацій, але й може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам фізичних та юридичних осіб, сприяє вчиненню інших більш тяжких злочинів.

Предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є: 1) посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків і який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи (нею, наприклад, може бути працівник установи паспортної служби, голова міської ради та ін.); 2) печатки, штампи чи бланки підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності; 3) інші офіційні печатки, штампи чи бланки. Посвідчення це документ, який посвідчує особу володільця, його право та (або) правовий статус (посвідчення особи, інваліда війни, пенсійне тощо), виданий (виготовлений) з метою використання. Іншими документами визнаються свідоцтва, атестати, дипломи, листки тимчасової непрацездатності, рецепти, рішення суду, виконавчі листи, ліцензії та ін.

Склад цього злочину відсутній, якщо йдеться про неофіційні документи.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя виходить з того, що закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу кримінального правопорушення, достатньо даних про об`єктивні ознаки кримінального правопорушення, разом з тим адвокатом таких об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, передбачені ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, за викладених у заяві обставин не наведено, зокрема не викладено обставин вчинення діянь, що передбачають наявність ознак кримінальних правопорушень, дати їх вчинення та не наведено обґрунтувань, що свідчать про наявність умислу на їх вчинення, а тому вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудового розслідувань і щодо них не повинно проводитись досудове розслідування.

На думку слідчого судді, обставини викладені у заяві про вчинення злочину від 15.10.2025 не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. А як вбачається з самої заяви у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення службовими особами ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ-АГРАРНИЙ СОЮЗ» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358, а її твердження про можливе вчинення кримінальних правопорушень ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

У такому випадку вбачаються виключно цивільно-правові відносини щодо укладання/ розірвання договорів оренди землі, що передбачають окремі механізми захисту права власника.

За наведених обставин відсутній обов`язок органу досудового розслідування щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим вчиненням дій, передбачених ст. 214 КПК України.

Зазначене, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу кримінального правопорушення. В той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана недопустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що, в свою чергу, не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні суспільно небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Таким чином, подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заява про вчинення злочинів не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень в розумінні ст. 11 КК України, а підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання зазначених завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності. А з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, узагальнені доводи скаржника, які зводяться до наявності обов`язку внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою, позбавлені підстав.

Відповідно до положень статей 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити, роз`яснивши скаржнику, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, заявник не позбавлений права повторно звернутися з заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до слідчого, чи прокурора.

Керуючись статтями 303, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15.10.2025, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6