УХВАЛА

Іменем України

про застосування зпобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 грудня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, ВР ЗСТ СВ Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0001768 від 27.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання клопотання слідчого, ВР ЗСТ СВ Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0001768 від 27.12.2023.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0001768 від 27.12.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 , призвано на військову службу за призовом під час проведення загальної мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2022 № 309, старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 № 365 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб., який на момент вчинення злочину припинений та скасований не був.

Так, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого стрільця десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, будучи направленим на лікування до військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 07.05.2023 не повернувся зі стаціонарного лікування, тобто не прибув до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою; АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 26.09.2023, коли самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат

ОСОБА_5 в період часу з 07.05.2023 по 26.09.2023 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення підрозділу військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Крім того, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого стрільця десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.10.2023 приблизно о 09 год 00 хв самовільно залишив місце несення служби - територію військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою; АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08.04.2024, коли самостійно прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат

ОСОБА_5 в період часу з 09.10.2023 по 08.04.2024 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення підрозділу військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд

У відповідності до ст. 278 КПК України 15.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки іншого не передбачено КПК України.

Під час судового розгляду прокурор клопотання повністю підтримав та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він з 2014 року є військовослужбовцем. У 2022 році він був поранений та лікувався, коли його виписали з госпіталю він ще не в повні мірі відновився, проте у В/Ч йому не дозволили лікування та він змушений був лікуватися за власні кошти тривалий час. Згодом він повернувся на службу. У 2023 році він також потребував лікування та лікувався тому виникла така ситуація .Наразі він втратив 20% працездатності, намагається оформити групу інвалідності та планує продовження служби. хоча має право на відстрочку оскільки на війні загинув його брат, а батько воює.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні вказуючи, що ризики відсутні. Підозрюваний тривалий час живе з сім`єю в м.Житомирі, ніде не переховувався, раніше не судимий має намір продовжити слудбу проте саме прокуратура цьому перешкоджає.

Прокурор після виступу сторони захисту пояснив, що підозрюваний має 2 епізоди за ч.5 ст407 КК України, а тому саме через це він не може бути звільнений від кримінальної відповідальності за СЗЧ..

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001768 від 27 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, де підозрюваним є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ ( пункт 32 рішення у справі Fox , Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопору-шення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0001768 від 27 грудня 2023 року є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 03.11.2022 №309 ;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 27.12.2022 №365;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 11.02.2023 №42;

- рапорти ОСОБА_9 від 03.08.2023 та 09.10.2023;

- доповіді ОСОБА_9 від 15.08.2023 та 09.10.2023;

-витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 07.05.2023 №127;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 09.08.2023 №2002;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 26.09.2023 №272;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 09.10.2023 №286;

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 18.10.2023 №2791;

- акт службового розслідування затвердженого полковником ОСОБА_10 31.11.2023;

- витягом з наказупо стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 04.12.2023 №1536;

- довідки з лікувальних закладів;

- поясненняпідозрюваного ОСОБА_5 від 08.04.2024;

- акт службового розслідування затвердженого підполковником ОСОБА_11 30.04.2024

- витяг з наказу по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 від 20.05.2024 №1179;

- протоколом допиту підозрюваного від 15.12.2025;

Щодо ризиків.

Слідчий вказує, що наразі існують ризики передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих в даному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень за ч.5 ст.407 КК України (караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років - тяжкий злочин) , з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) також існує, оскільки військовослужбовець ОСОБА_5 свідомо двічі самовільно залишив місце служби яке тимчасово дислокувалось в м. Житомирі про належність до військової служби органам державної влади та правоохоронні органу не повідомляв, проводячи час на власний розсуд за період більш як 5 місяців. Крім того прокурор повідомив слідчого суддю, що підозрюваний наразі є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч.1 ст.121 КПК України. Підозрюваний підтвердив даний факт. Хоча його вина ще не доведена, це формує певну репітацію особи, як такої, що схильна до сумнівної поведінки

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують.

За приписами ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Крім того згідно аб.8 ч.4 ст.184 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 408 Кримінального кодексу України.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється і вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України то в силу ч.8 ст.176 КПК України не потребує доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, як те передбачено ч.1 ст.183 КПК України, оскільки в даному випадку можливе застосування лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

За приписами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зокрема ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тих обставин, що зазначені в ч.4 ст.183 КПК України слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено, а тому він вважає за можливе визначити заставу, як альтернативний захід.

Зокрема ч.1 ст.182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК України).

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя під час визначення розміру застави врахував, спосіб життя та доходи підозрюваного, зокрема, що підозрюваний є молодим чоловіком 31 років, не одружений, є учасником бойових дій, тривалий час перебував на службі та отримав поранення, що пов`язане з захистом Батьківщини внаслідолк чого має втрату працездатності, потребує лікування, проте хоче повернутися на службу про що вказав прокурору під час допиту та слідчому судді під час розгляду клопотання.

Враховуючи викладене в сукупності, слідчий суддя вважає, що розмір застави в межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, здатен гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Таким чином слідчий суддя задовільнив клопотання сторони захисту.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваної такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання: м. Житомир, без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням свого життя;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 14.02.2026 включно

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте з визначенням застави, як про те клопоче захисник підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя частково задовільняє клопотання сторони захисту щодо визначення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, оскільки незастосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про те клопоче підозрюваний неможливе в силу положень ч.8 ст.176 КПК України, якою визначено що до осіб підозрюваних за ст.407 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 182,183, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити .

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у кримінальному провадженні №0001768 від 27.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, а саме до 14.02.2026 (включно), з правом внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання: м.Житомир, без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням свого життя чи оголошенням сигналу "повітряна тривога";

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави і до 14.02.2026 (включно)

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на старшого слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення проте, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 18.12.2025 о 16-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1