Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/52/26
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №296/14154/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу згідно до його заяви від 26.11.2025, виконати вимоги ст.214 КПК України та ст.262 ЦПК України, винести окрему ухвала про скоєння злочинів слідчим суддею ОСОБА_6 , передбачених ст.111, 173,255, 256, 364, 366, 382 КК України, матеріали направити до органу досудового розслідування. Звертає увагу, що слідчий суддя розглянув скаргу від 29.11.2025 лише 22.12.2025 р., навмисно не виконавши вимоги ст.370 КПК України. Зазначає, що хоча слідчий суддя і описав вимоги ст.214 КПК, однак не зобов`язав керівника ГУНП у Житомирській області виконати ст.214 КПК. Також, суддя вказав, що 10.12.2025 до суду прийшла його скарга від 29.11.2025, а 22.12.2025 слідчий ОСОБА_7 передав його заяву до головної інспекції ГУНП, однак він так жодного рішення на свою заяву не отримав. Крім того, 18.12.2025 він направив заяву до суду про перенесення судового засідання у справі №296/14154/25, оскільки не отримав рішення у справі 296/14037/25, яке відсутнє і на даний час. Наголошує, що за таких обставин, слідчий суддя постановив рішення на підставі хибних даних. Звертає увагу, що слідчий суддя не довів, що у його заяві відсутня інформація про скоєння злочинів, передбачених ст.111, 173,255, 256, 364, 366, 382 КК, отже особи в ній зазначені навмисне їх вчинили, а суддя вчинив діяння, передбачене ст.256 КК. Вважає, що слідчий суддя порушив його право на справедливий суд, оскільки відповідає за терміни цього судового розгляду з 17.03.2020 і до цього дня - навмисно продовжує розтягувати судовий розгляд цього провадження.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду провадження (шляхом направлення повісток електронною поштою на його електронну пошту, як і повісткою, яку ним отримано особисто), не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив. Клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження до суду не надіслав.

В свою чергу, представник Житомирської обласної прокуратуру, також будучи належно повідомленим про судовий розгляд провадження, не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, за відсутності з боку прокуратури клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Відповідна участь учасників цього провадження в судовому розгляді цього провадження не є обов`язковою.

З огляду на зазначене, виходячи з положень ч.4 ст.107, ст.406 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути вказане судове провадження в письмовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, зміст зазначеної статті містить конкретне та однозначне положення для регулювання певних процесуальних відносин, а саме дій слідчого, прокурора на початку досудового розслідування після подання особою заяви про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, які вони зобов`язані зробити - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Як убачається з матеріалів судового провадження №296/14154/25, 10.12.2025 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою про розгляд його скарги від 26.11.2025 (подану 29.11.2025), у якій просив зобов`язати керівника ГУНП в Житомирській області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 26.11.2025 про злочини вчинені злочинним угрупуванням при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 000187 від 17.03.2020.

Згідно змісту цієї скарги, ОСОБА_5 зазначено, що ним через скриньку та електронну пошту 29.11.2025 подано до ГУНП у Житомирській області заяву про скоєння організованим злочинним угрупованням при досудовому розслідуванні кримінального провадження №000186 від 17.03.2020р. у складі першого заступника начальника СУ ГУНП у Житомирскій області ОСОБА_8 , слідчих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дирекції ДП ЖБТЗ ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , злочинів, передбачених ст.111, 173, 255, 256, 364, 366, 382 КК України (а.п.1-5).

При цьому, як встановлено слідчим суддею та підтверджено в суді апеляційної інстанції, фактично ОСОБА_5 в своїй заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 26.11.2025 (подана 29.11.2025) (а.п.3-5), акцентує увагу на тому, що йому стало відомо (без вказівки на джерело інформації) про фальсифікацію матеріалів досудового розслідування №000186 від 17.03.2020 з метою приховування кримінальних правопорушень слідчим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та дирекції ДП ЖБТЗ ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , передбачених ст. 111, 173, 255, 256, 364, 366, 382 КК України.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що зі змісту заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень від 26.11.2025 (подана 29.11.2025), останнім не наведено жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про кримінально-карні діяння, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_5 не наведено конкретні факти події та наявність в діях відповідних осіб складу кримінальних правопорушень. При цьому, інші будь-які обставини (відповідні докази) щодо наявності самого факту події правопорушень та причетності певних осіб до їх вчинення, ОСОБА_5 не надані, відсутні такі докази і в матеріалах провадження.

В зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_5 на те, що ним послідовно зазначені обставини вчинення кримінальних правопорушень та наведено докази на підтвердження даного факту. Посилання останнього на факти вчинення кримінальних правопорушень наведені ним формально, без жодної конкретизації, тощо.

За таких умов, апеляційний суд акцентує увагу, що апеляційне посилання ОСОБА_5 на те, що слідчий суддя повинен був на підставі вимог ст.214 КПК України обов`язково зобов`язати керівника ГУНП у Житомирській області виконати ст.214 КПК України за його заявою від 26.11.2025 є об`єктивно безпідставними, такими, що ідуть в розріз встановлених слідчим суддею обставин в цьому провадженні за результатами його судового розгляду, як і тому, що встановлено судом апеляційної інстанції.

Крім того, як убачається з матеріалів провадження №296/14154/25, скарга ОСОБА_5 від 10.12.2025 отримана судом 10.12.2025, того ж дня проведено автоматизоване визначення слідчого судді (а.п.9), яким відкрито провадження за цією скаргою (а.п.10). 10.12.2025 судом повідомлено відповідних учасників провадження про судовий розгляд цієї скарги (а.п.11-12), який перенесено за заявою самого ОСОБА_5 про перенесення від 12.12.2025, поданою останнім із застосуванням особистого цифрового підпису (а.п.14-15). Знову ж таки, суд належно повідомив учасників провадження про перенесення його судового розгляду на 22.12.2025 (а.п.19-20), за результатами якого постановлена оскаржувана ухвала.

При цьому, клопотання ОСОБА_5 від 18.12.2025 про відкладення судового розгляду провадження (а.п.21), на якому акцентує увагу останній, як підставу хибних висновків слідчого судді в своїй апеляційній скарзі, жодним чином цих висновків не спростовує.

Таким чином, судовий розгляд провадження проведено слідчим суддею з дотримання вимог процесуального Закону, в порядку письмового провадження, за відсутності учасників провадження, які були належно повідомленими, в тому числі й ОСОБА_5 .

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу і на те, що судовий розгляд провадження слідчим суддею проведено виключно в межах скарги ОСОБА_5 від 10.12.2025. Апеляційні посилання останнього стосовно судового розгляду провадження в термін з 17.03.2020 по даний час, є непідтвердженими.

Тому, з огляду на дотримання судом першої інстанції всіх процесуальних норм щодо належного повідомлення скаржника, з урахуванням принципу рівності процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутність скаржника в судовому засіданні 22.12.2025 без поважних причин не могло бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення за скаргою ОСОБА_5 .

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_5 щодо винесення окремої ухвали щодо скоєння злочинів слідчим суддею передбачених ст.111, 173,255, 256, 364, 366, 382 КК України, та направлення матеріалів до органу досудового розслідування на виконання вимог ч.5 ст.214 КПК України, на думку апеляційного суду, наведене ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 , фактично зводиться тільки до своєї незгоди з оскаржуваним рішенням, та не може бути повідомленням про злочин в розумінні норм ч.5 ст.214 КПК України, за відсутності відомостей та фактичних обставин, котрі могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених чинним Кримінальним кодексом України.

Таким чином, істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: