Справа № 550/1258/25
Провадження №1-кп/550/233/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,.

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого Чутівської селищної ради ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове кримінальне провадження, внесе до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 27 серпня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таверівка, Чутівського району Полтавської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, пенсіонер, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2025 № 0000455 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 05.11.2025 призначено судове засідання у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2025 за №0000455 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

06.11.2025 року перед початком судового засідання, через канцелярію суду подано угоду про примирення, укладену від 05.11.2025 між потерпілою стороною Чутівською селищною радою Полтавського району Полтавської області представником якої на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 є ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

Навесні 2025 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 вирішив самовільно зайняти земельну ділянку особливо цінних земель (землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів) комунальної форми власності з кадастровим номером :00:001:0299 площею 5 га, яка згідно даних державного земельного кадастру віднесена до категорії «Землі сільського господарського призначення», за кодом КВЦПЗ 01.09 «Для дослідних і навчальних цілей», яка належить Чутівській селищній раді Полтавського району Полтавської області та перебуває у постійному користуванні Чутівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , навесні 2025 року, точної дати слідством не встановлено, шляхом використання найманої сільськогосподарської техніки трактора та сівалки, здійснив обробіток вказаної земельної ділянки механічним способом шляхом дискування ґрунту, та засіяв насіння соняшника, при цьому усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, умисно, з корисливою метою, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогам ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, п. «в» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України, згідно з яким, до особливо цінних земель відносяться землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів, самовільно зайняв земельну ділянку площею 5 га особливо цінних земель з кадастровим номером :00:001:0299, яка перебувала у постійному користуванні Чутівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та розташована в адміністративних межах Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

У подальшому ОСОБА_4 використовував вказану самовільно заняту земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської культури соняшника і збору урожаю для власних потреб, при цьому достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку у володінні і користуванні йому не надавалась та не передавалась у власність або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки.

Самовільним заняттям земельної ділянки особливо цінних земель площею 5 га з кадастровим номером :00:001:0299, ОСОБА_4 заподіяв власнику земельної ділянки в особі Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області матеріальну шкоду в розмірі 64622 грн. 60 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в самовільному зайнятті земельної ділянки особливо цінних земель, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

05.11.2025 між потерпілою стороною Чутівською селищною радою Полтавського району Полтавської області представником якої на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 є ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 27.08.2025 за №000455.

Згідно умов угоди про примирення від 05.11.2025, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Зазначена угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, які відповідають тим, що зазначені в обвинувальному акті. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Укладення даної угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

За умовами угоди про примирення від 05.11.2025 обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та примирився з представником потерпілої особи, щиро розкаявся, в повному обсязі добровільно відшкодував завдану шкоду, на постійній основі матеріально допомагає закладам освіти Чутівської ТГ, характеризується позитивно.

Сторони погоджуються на призначення покарання із застосуванням ст. 69. КК України ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 17000 гривень).

У кримінальному провадженні № 0000455 від 27.08.2025: цивільний позов не заявлявся; витрати на залучення експерта відсутні.

В угоді про визнання винуватості від 05.11.2025 також наведені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України.

Мотиви суду при вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Представник Чутівської селищної ради Полтавського району, Полтавської області ОСОБА_5 який діє на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 у судовому засіданні угоду підтримав просив її затвердити, вважає, що угода про примирення відповідає інтересам Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, наслідки укладення та затвердження угоди визначені ч. 1 ст. 473 КПК України зрозумілі, просив затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вся шкода завдана кримінальним правопорушенням була відшкодована в повному обсязі, претензії морального чи матеріального характеру до ОСОБА_4 немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого йому в обвинувальному акті, що надійшов до суду. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Також зазначив, що вся шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі.

Обвинувачений просив затвердити угоду про примирення, укладену 05.11.2025 між представником потерпілої сторони і ним, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид та міру покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди про примирення, а також розуміє покладені на нього, викладені в тексті угоди, зобов`язання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даних злочинів до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про примирення, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали, суд приходить до таких висновків.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням.

З огляду на правила ч. 3 ст. 469 КПК України сторони мають право укласти угоду про примирення в цьому кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що він особисто підтвердив під час судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення від 05.11.2025 відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.

Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між Чутівською селищною радою Полтавського району Полтавської області представником якої на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 є ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на зазначене, враховуючи позицію сторін, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , а саме - своїми умисними діями, які виразились в самовільному зайнятті земельної ділянки особливо цінних земель, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 66 КК України, є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він відповідно до довідки №103-23092025/53720 раніше не судимий, відповідно до довідки №798 від 19.09.2025 року на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до довідки №02.1-05/414 від 27.09.2025 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, на постійній основі матеріально допомагає закладам освіти Чутівської ТГ, раніше не судимий, всю шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодував в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №8392-0577-3415-4708 від 25.09.2025, а також відсутністю претензій морального чи матеріального характеру з боку Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області представником якої на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 є ОСОБА_5 , тому суд доходить до висновку, що вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України.

З огляду на викладене, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України, суд призначає ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення від 05.11.2025 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 17000 гривень).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 315, 369-371, 373-376, 469, 473-476, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2025 за № 0000455 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України укладену 05.11.2025 між потерпілою стороною Чутівською селищною радою Полтавського району Полтавської області представником якої на підставі довіреності № 02.1-14/1874 від 26.09.2025 є ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 05.11.2025 року покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий та прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1