Справа № 442/719/25
Провадження № 1-кс/442/1648/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області звернувся до слідчого судді з вищезгаданим клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001071 від 21.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2024 року у ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, виник єдиний злочинний умисел на збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі.

З цією метою ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, розуміючи що для здійснення даного роду кримінальних правопорушень необхідно участь інших осіб, зокрема які перебувають у місцях позбавлення волі та які перебувають на волі домовився із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про збут наркотичних засобів на територію ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40».

13.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У зв`язку із цим враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 під страхом покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації майна зможе відчужити транспортний засіб ВАЗ 2107 з державним номером знаком « НОМЕР_1 », що призведе до невиконання завдань кримінального провадження, тож враховуючи вищенаведене, необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із відповіді регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатських областях (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС №4642 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2107 з державним номером знаком « НОМЕР_1 »

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У зв`язку з тим, що санкція частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України передбачає такий вид покарання як конфіскація майна. Пунктом 3 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України допускається арешт майна підозрюваного з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна, як додаткового покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що накладення арешту на вищезгадане майно буде відповідати меті цього запобіжного заходу.

Слідчим доведено правову підставу для арешту майна шляхом заборони відчуження та розпорядження, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення.

Відтак, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що обмеження права на розпорядження (відчуження) допоки не встановлено іншої нагальної потреби, є розумним та співрозмірним заходом, що відповідає завданням кримінального провадження, а тому клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження автомобілем ВАЗ 2107 з державним номером знаком « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором із відповідним інформуванням заінтересованих осіб.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1