Справа №523/8327/25
Провадження №1-кс/523/7310/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000015 від 15.03.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000015 від 15.03.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що слідчим відділом УСБУ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.03.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені посадові особи під час виконання договору з капітального ремонту укриття привласнили бюджетні кошти в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що у період до 05.10.2020, громадянин України ОСОБА_6 , за невстановлених обставин придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб наступні транспортні засоби: ЗИС 115, 1953 р., чорного кольору, шасі 47, кузов 47; ЗИС 115, 1955 р., чорного кольору, шасі 48, кузов 48; ЗИС 110 ТБ, 1956 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ; ЗИС 110 Б, 1947 р., сірого кольору, шасі НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 ; ЗИС 110 Б 1947р., сірого кольору, шасі 4358, кузов б/н; кадилак, 1996 р., синього кольору, шасі НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_5 ; ЗИЛ 111А, 1966 р., чорного кольору, шасі 17, кузов 17; ЗИЛ 111 Г, чорного кольору; ЗИЛ 111 Д, 1966 р., сірого кольору, шасі НОМЕР_6 , кузов 108; ЗИЛ 41051, 1985 р., чорного кольору, шасі 10, кузов 10; ЗИЛ 41052, 1987 р., чорного кольору, шасі 4, кузов 4, двигун 259; ЗИЛ 41053, 1999 р., чорного кольору, шасі 1, кузов 1, двигун НОМЕР_7 ; ЗИЛ 41042, 1986 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_8 , кузов 184; ЗИЛ 41072, 1988 р., чорного кольору, шасі 54, кузов 54; ЗИЛ 41072, 1988 р., чорного кольору, шасі 56, кузов 56; ЗИЛ 117 К, 1976 р., чорного кольору, шасі 52, кузов 52; ЗИЛ 117, 1984 р., чорного кольору, шасі 67, кузов 67; ЗИЛ 41041, 1998 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_9 , кузов НОМЕР_10 ; ЗИЛ 118 Юність, 1968 р., біло-синього кольору, шасі 9, кузов 9; ЗИЛ 118 Юність, 1963 р., помаранчево-білого кольору, шасі 20, кузов 20; ЗИЛ 118 КВ, 1977 р., біло-синього кольору, шасі 4, кузов 4; ЗИЛ 118 К 1988 р., шасі 27, кузов 27.

Так, 05.10.2020 між Автономною некомерційною організацією «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» (за адресою: м. Москва, вул. Кремль, буд. 9) у особі Генерального директора ОСОБА_7 (далі - Зберігач) та громадянином України ОСОБА_6 (далі Поклажедавець) укладено договір зберігання № 20/20 щодо вищевказаних 22 транспортних засобів.

Згідно вказаного договору Автономна некомерційна організація «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» прийнято на безоплатне зберігання та експонування на виставці Зберігача за адресою: м. Москва, проспект Миру, 119, вищевказані двадцять два транспортні засоби, які належать ОСОБА_6 зі строком дії до 01 червня 2021 року.

В подальшому, 30.09.2021 між Автономною некомерційною організацією «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» (м. Москва, вул. Кремль, буд. 9) у особі Генерального директора ОСОБА_8 (далі - Зберігач) та громадянином України ОСОБА_6 (далі поклажедавець) укладено договір зберігання № 30/09/21 транспортних засобів (перелік вказаних транспортних засобів зазначений у Додатку №1 до дійсного договору, а саме: ПАКАРД TWELVE, 1936 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_11 , кузов б/н; ЗИС 110 Б 1947р., блакитного кольору, шасі 4358, кузов б/н; НОМЕР_12 , 1966 р., чорного кольору, шасі 17, кузов 17; ЗИЛ 111 Г, чорного кольору, шасі 109, кузов 109; ЗИЛ 111 Д, 1966 р., сірого кольору, шасі НОМЕР_6 , кузов 108).

Згідно вказаного договору Автономна некомерційна організація «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» прийнято на безоплатне зберігання та експонування на виставці Зберігача за адресою: м. Москва, проспект Миру, 119, вищевказані п`ять транспортних засобів, які належать ОСОБА_6 зі строком дії до 25 грудня 2022 року.

Рішенням Клінського міського суду Московської області від 06.12.2021 визнано факт володіння та використання ОСОБА_6 наступних транспортних засобів: марки ЗИС 110 Б, 1947 р, шасі: 4358, кузов: б/н; марки Кадилак Брокхем, 1996 р., шасі: НОМЕР_5 , кузов: НОМЕР_5 ; марки Зил-41052, 1987 р., шасі: 004, кузов: 004; марки Зил-41072, 1988 р., шасі: 56, кузов: 56; марки Зил-117К, 1976 р., шасі: 52, кузов: 52; марки Зил-41041, 1998 р., шасі: НОМЕР_9 , кузов: 11; марки Зис-НОБ, 1966 р., шасі: 1000, кузов: НОМЕР_4 ; марки Зил- 111 A, 1947 р., шасі: 17, кузов: 17; марки Зил-115, 1981 р., шасі: 94, кузов: 94; марки Зил-41045, 1984 р., шасі: НОМЕР_13 , кузов: 145; марки Зил-114, 1977 р., шасі: НОМЕР_14 , кузов: 106; марки Газ-М1, 1936 р., шасі: б/н, кузов: НОМЕР_15 ; марки Зил-41047, 1989 р., шасі: 71, кузов: 71; марки Зил-41045, 1986 р., шасі: 5, кузов: 5; марки Зил-4107, 1989 р., шасі: 73, кузов: 73; марки Паккард 180, 1941 р., шасі: НОМЕР_16 , кузов: б/н; марки Мерседес - бенц 116, 1980 р., шасі: НОМЕР_17 , кузов: НОМЕР_17 ; марки Паккард бронь, 1936 р., шасі: НОМЕР_11 , кузов: б/н; марки Форд Корд 812, 1938 р., шасі: б/н, кузов: б/н; марки Зил-41051, 1985 р., шасі: НОМЕР_18 , кузов: 10; марки Зил-41072, 1988 р., шасі: НОМЕР_19 , кузов: 54; марки Зил-117, 1984 р., шасі: НОМЕР_20 , кузов: 67; марки Газ-13, 1979 р., шасі: НОМЕР_21 , кузов: НОМЕР_22 ; марки Зил-41047, 1991 р., шасі: НОМЕР_14 , кузов: 106; марки Зил-41053, 1999 р., шасі: 1, кузов: 1; марки Зил-118, 1963 р., шасі: 20, кузов: 20; марки Зил 111 Г, 1963 р., шасі: НОМЕР_23 , кузов: 109; марки Газ-14, 1980 р., шасі: НОМЕР_24 , кузов: 129; марки Зил - 4104, 1982 р., шасі: НОМЕР_25 , кузов: 112; марки Зил-41047, 1988 р., шасі: НОМЕР_23 , кузов: 109; марки Зил-41047, 1989 р., шасі: НОМЕР_26 , кузов: 116; марки Зис-101, 1938 р., шасі: б/н, кузов: б/н; марки Зис-101, 1938 р., шасі: б/н, кузов: НОМЕР_27 ; марки Зил-41047, 1990 р., шасі: 75, кузов: 75; марки Зил-118, 1966 р., шасі: НОМЕР_28 , кузов: 009; марки Зил-41047, 1990 р., шасі: 77, кузов: 77.

Після початку широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України, в лютому 2022 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) у громадянина України ОСОБА_6 , який усвідомлював, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою досягнення нею поставлених цілей повалення державної влади в Україні, приєднання частини або всієї території України до Російської Федерації або створення на її території проросійського псевдодержавного утворення (утворень), влада у якому мала підпорядковуватись вищому військово-політичному керівництву Російської Федерації і бути керованою ним, що виразилось у відсутності дій направлених на витребування транспортних засобів попередньо переданих останнім згідно вищевказаних договорів на зберігання до Автономної некомерційної організації «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» зареєстрований за адресою: м. Москва, вул. Кремль, буд. 9.

Крім того, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідування обставин, діючи умисно, маючи умисел на пособництво державі-агресору Російській Федерації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді пособництва державі-агресору Російській Федерації у здійсненні збройної агресії проти України, 01.12.2022 уклав з Автономною некомерційною організацією «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» (за адресою: м. Москва, вул. Кремль, буд. 9) у особі Генерального директора ОСОБА_9 (далі - Зберігач) договір зберігання № 50/22, згідно якого передав на зберігання та експонування матеріальні цінності у вигляді восьми колекційних транспортних засобів, а саме: ПАКАРД TWELVE, 1936 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_11 , кузов б/н; НОМЕР_29 1947р., блакитного кольору, шасі 4358, кузов б/н; НОМЕР_12 , 1966 р., чорного кольору, шасі 17, кузов 17; ЗИЛ 111 Г, чорного кольору, шасі 109, кузов 109; ЗИЛ 111 Д, 1966 р., сірого кольору, шасі 105, кузов 108; ЗИС 115, 1953 р., чорного кольору, шасі 47, кузов 47; ЗИЛ 41051, 1985 р., чорного кольору, шасі 10, кузов 10; ЗИЛ 41041, 1998 р., чорного кольору, шасі НОМЕР_9 , кузов НОМЕР_10 .

Згідно вказаного договору Автономна некомерційна організація «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації» прийнято на безоплатне зберігання та експонування на виставці Зберігача за адресою: м. Москва, проспект Миру, 119, вищевказані вісім транспортних засобів, які належать ОСОБА_6 зі строком дії до 25 грудня 2024 року.

При цьому, надаючи на зберігання на виставці вищевказані транспортні засоби, ОСОБА_6 усвідомлював, що при експонуванні у Автономній некомерційній організації «Музейно-виставковий технічний центр Автомобільно-мотоциклетного клуба Федеральної служби охорони Російської Федерації», вони будуть використані з метою популяризації, позитивного ставлення громадян до органів державної влади та силових структур РФ, сприяння формуванню позитивного ставлення сучасного суспільства до служби у ФСО Росії та позитивної мотивації у молоді до проходження військової служби за контрактом, а також розвиток сучасної діяльності ФСО РФ, та силових структур держави-агресора.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України пособництво державі-агресору, за ознаками: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

23.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 є фактичним власником ряду нерухомого майна, яке оформлено на рідних та довірених йому осіб, або на юридичні особи, власниками яких є довірені йому фізичні особи. Так, встановлено, що до кола довірених осіб ОСОБА_6 відноситься громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати ОСОБА_6 ), яка є юридичним власником (бенефіціаром) підприємств: ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС", ТОВ «ГРАНД ОТЕЛЬ», ПП «СПАРТАК» () та ПП "ШТРИХ - КОД".

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.04.2025 громадянка України ОСОБА_10 набула на праві власності об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресами:

- АДРЕСА_1 . Розмір частки 174/1000 (згідно договору дарування від 17.04.2025);

- АДРЕСА_2 . Розмір частки 1/1 (згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2025);

Вказана інформація підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 427676138 від 20.05.2025, згідно з якою ОСОБА_10 на праві приватної власності належать вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Згідно матеріалів кримінального провадження та показів свідків, допитаних в ході досудового розслідування, встановлено, що фактичним власником, а також розпорядником майна, яке належить на праві власності ОСОБА_10 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, згідно відповідей з Головного управління ДПС України в Одеській області, ОСОБА_10 за період з 2000 по 2023 роки отримала заробітну плату у розмірі 826 957 грн., а як фізична особа-підприємець у період з 2010 по 2016 роки отримала дохід 395 848 грн., що підтверджує неможливість придбання нею вказаних об`єктів нерухомого майна. Будь-яких інших доходів ОСОБА_10 по теперішній час не декларувала.

Також, у протоколі за результатами проведення НСРД № 65/5/і/5-595 від 13.03.2024 (стр. 93-94 протоколу) міститься інформація щодо виявлення файлу « ОСОБА_11 (2).docx», з вмісту якого вбачається планування дій щодо огляду, успадкування та переоформлення нерухомого майна, яке розташовано за адресами: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_2 . Допитаний як свідок ОСОБА_12 пояснив, що під час роботи у компаніях «Інкор груп» він спілкувався з ОСОБА_6 з приводу робочих питань, так як останній був фактичним власником компаній «Інкор груп».

Вищевказані обставини підтверджують, що саме ОСОБА_6 через підпорядкованих йому співробітників контролював та забезпечував вирішення питань з проведення будь-яких дій щодо переоформлення нерухомого майна, яке розташовано за адресами: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_2 .

Разом з тим, встановлено, що вищезазначене майно, яке належить ОСОБА_10 , однак фактичним власником яким є ОСОБА_6 могло бути здобуте злочинним шляхом, а також враховуючи те, що за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, виникла необхідність у накладенні арешту на наступне майно, а саме на: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір частки 174/1000 (згідно договору дарування від 17.04.2025) та на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Розмір частки 1/1 (згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2025), постановою начальника 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області від 16.09.2025 року вищевказане майно було визнано речовим доказом.

У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вчинення якого передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, просив постановити ухвалу про накладення арешту на вищезазначене майно.

Також слідчий просить розглянути подане клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, у зв`язку з реальною загрозою подальшого відчуження такого майна до постановлення ухвали слідчого судді про його арешт.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із частиною першою статті 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини другої цієї статті клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Однак, з огляду на вимоги частини другої статті 134 КПК виклик власника майна є обов`язком суду. При цьому хоч законодавством і передбачено можливий розгляд справи без власника вилученого майна, це не знімає із суду обов`язку виклику такого власника в судове засідання.

З даною позицією погодилась Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 5 вересня 2019 року № 11-375сап19. Тому суд вважав за доцільне повідомити власника майна про розгляд даного клопотання.

В судове засідання прокурор та слідчий з`явились, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання з`явився, заперечував щодо задоволення клопотання про накладення арешту на майно. Наголосив на тому, що в клопотанні відсутні підстави для накладення арешту. Зазначив, що протокол допиту свідків не підтверджує того, що майно на яке планується накласти арешт належить саме ОСОБА_6 та у зв`язку із зазначеним просив відмовити у задоволенні клопотанні прокурора.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000015 від 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 111-2 КК України; короткий виклад обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює пособництво представникам збройним формувань російської федерації, шляхом передачі останнім матеріальних цінностей, з метою популяризації, позитивного ставлення громадян до органів державної влади та силових структур РФ, сприянню позитивного ставлення сучасного суспільства до служби у збройних формуваннях Росії та позитивної мотивації у молоді до проходження військової служби за контрактом, а також сприянню розвитку сучасної діяльність силових структур держави-агресора; 15.03.2024 року - за ч. 5 ст.191 КК України; короткий виклад обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: невстановлені посадові особи під час виконання договору капітального ремонту укриття привласнили бюджетні кошти в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану (а.с. 11 - 12).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 23 квітня 2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі агресору, за ознаками: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином країн, з метою завдання шкоди Україні шляхом: передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України (а.с. 311 - 319).

Слідчим суддею також досліджено додані слідчим до клопотання додатки, а саме: Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.03.2024 року (а.с.51-58), Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.03.2024 року (а.с. 59 - 107), Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.03.2024 року (а.с. 108 - 221), Протокол огляду від 09.02.2024 року (а.с. 222 -233), Протокол огляду від 06.02.2024 року а.с. 234-236), Протокол огляду від 05.02.2024 року (а.с.237-239), Протокол огляду від 06.02.2024 року (а.с. 240-244), Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.04.2025 року (а.с.245-310), Повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.04.2024 року (а.с. 311 - 319), Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2024 року (а.с.320-325), Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 31.05.2024 року (а.с.326-331), Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.06.2024 (а.с.332-338), Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 13.06.2024 року (а.с.339-346), Протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 15.06.2024 року (а.с.347-351), Протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 11.06.2024 року (а.с.352-357), Протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 14.06.2024 року (а.с.358-362), Протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 19.06.2024 року (а.с.363-368), Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.06.2024 року (а.с.369-376), Протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 27.06.2024 року (а.с.377-388), Протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 15.07.2024 року (а.с.389-392), Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.07.2024 року (а.с.393-398), лист щодо виконання доручення від 19.05.2025 (а.с. 399), Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 400), Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про об`єкт нерухомого майна (а.с. 401), Договір купівлі-продажу (а.с.402-403), Договір дарування (а.с.404),Ухвала слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 27.10.2025 року, запит в Головне управління ДПС України в Одеській області від 26.05.2025 року (а.с. 406), відповідь Головного управління ДПС України в Одеській області на запит від 04.06.2025 (а.с. 407-410), запит в Головне управління ДПС України в Одеській області від 26.05.2025 року (а.с.411-412), відповідь Головного управління ДПС України в Одеській області на запит від 11.06.2025 року (а.с. 413-419), лист з додатками від ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 19.058.2025 року (а.с. 420-431), відповідь на доручення від 09.10.2025 року (а.с. 432), протокол допиту свідка ОСОБА_22 (а.с. 433-436), Протокол допиту свідка ОСОБА_23 (а.с. 437-440), лист відповідь щодо доручення від 29.10.2025 року (а.с. 441), Постанову про визнання предметів, речей та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 16 вересня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до частини 1 статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Встановлено, що ОСОБА_6 є фактичним власником ряду нерухомого майна, яке оформлено на рідних та довірених йому осіб, або на юридичні особи, власниками яких є довірені йому фізичні особи.

Так, встановлено, що до кола довірених осіб ОСОБА_6 відноситься громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати ОСОБА_6 ), яка є юридичним власником (бенефіціаром) підприємств: ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС", ТОВ «ГРАНД ОТЕЛЬ», ПП «СПАРТАК» () та ПП "ШТРИХ - КОД".

Встановлено, що 17.04.2025 громадянка України ОСОБА_10 набула на праві власності об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресами:

- АДРЕСА_1 . Розмір частки 174/1000 (згідно договору дарування від 17.04.2025);

- АДРЕСА_2 . Розмір частки 1/1 (згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2025);

Вказана інформація підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 427676138 від 20.05.2025, згідно з якою ОСОБА_10 на праві приватної власності належать вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Згідно матеріалів кримінального провадження та показів свідків, допитаних в ході досудового розслідування, встановлено, що фактичним власником, а також розпорядником майна, яке належить на праві власності ОСОБА_10 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, згідно відповідей з Головного управління ДПС України в Одеській області, ОСОБА_10 за період з 2000 по 2023 роки отримала заробітну плату у розмірі 826 957 грн., а як фізична особа-підприємець у період з 2010 по 2016 роки отримала дохід 395 848 грн., що підтверджує неможливість придбання нею вказаних об`єктів нерухомого майна. Будь-яких інших доходів ОСОБА_10 по теперішній час не декларувала.

Також, у протоколі за результатами проведення НСРД № 65/5/і/5-595 від 13.03.2024 (стр. 93-94 протоколу) міститься інформація щодо виявлення файлу « ОСОБА_11 (2).docx», з вмісту якого вбачається планування дій щодо огляду, успадкування та переоформлення нерухомого майна, яке розташовано за адресами: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_2 . Допитаний як свідок ОСОБА_12 пояснив, що під час роботи у компаніях «Інкор груп» він спілкувався з ОСОБА_6 з приводу робочих питань, так як останній був фактичним власником компаній «Інкор груп».

Органом досудового розслідування долучено до клопотання протоколи допитів свідків (а.с. 433-440), що разом із сукупністю інших доказів підтверджують версію стосовно того, що об`єкти нерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , фактично належить саме підозрюваному ОСОБА_6 та використовується ним для здійснення господарської діяльності, отримання прибутку та фінансування держави - агресора.

Вищевказані обставини підтверджують, що саме ОСОБА_6 через підпорядкованих йому співробітників контролював та забезпечував вирішення питань з проведення будь-яких дій щодо переоформлення нерухомого майна, яке розташовано за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, з врахуванням того що майно перебуває у власності матері ОСОБА_6 ОСОБА_10 , який є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, при цьому, санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає конфіскацію як вид покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави, встановлені п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 - 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Постановою начальника 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області від 16.09.2025 року вищевказане майно було визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням обставин кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, передбачений законом, є необхідним у демократичному суспільстві задля реалізації завдань кримінального провадження, втручання у право власності переслідує легітимну мету та є пропорційним.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000015 від 15.03.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підлягає задоволенню, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з забороною відчуження, розпорядження та користування майном відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000015 від 15.03.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 100 (розмір частки 174/1000);

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: 100 (розмір частки 1/1).

Заборонити відчуження та здійснення реєстраційних дій на нерухоме майно вказане в п. 2 резолютивної частини ухвали.

Зобов`язати посадових осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) здійснити відповідні дії відносно накладення арешту і заборони відчуження та здійснення реєстраційних дій на нерухоме майно вказане в п. 2 резолютивної частини ухвали, з моменту оголошення ухвали.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1