ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/966/26 Справа № 202/4699/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

прокурора

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000097 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком 15 лютого 2026 року включно, з визначення застави у розмірі 757 000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що продовжують існувати ризики, які були встановлені раніше, зокрема переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого і свідків, на переконання суду першої інстанції, наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, відсутність соціально-тримуючих факторів та офіційного працевлаштування.

В апеляції:

- обвинувачений просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання тримання під вартою та звільнити з під варти в залі суду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає про те, що розгляд клопотання відбувся з грубим порушенням норм КПК України, Конституції України та Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час апеляційного перегляду, прокурор будучи увідомленим належним чином про дату та час розгляду апеляційної скарги до суду не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у відсутність прокурора.

Вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, з викладених в ній підстав, перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» зауважено, що «національні органи жодного разу не розглядали можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою».

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими.

Так, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки, з огляду на те, що інкриміновані йому злочини, вчинені із застосуванням насильства.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, майновий стан обвинуваченого, відомості щодо його сімейного стану, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 01.01.2026 року встановлено в розмірі 3328 грн, що становить 332 800,00 грн і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити частково, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182-183 та 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000097 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 лютого 2026 року.

Встановити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 332 800,00 грн.

На підставі ч.5 ст.194 КПК у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

У разі внесення застави ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити термін дії покладених судом на ОСОБА_6 обов`язків до 15 лютого 2026 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання ним покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4