печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 30.01.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000051 від 18.02.2019 року

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 30.01.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000051 від 18.02.2019 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, особа, яка звернулась зі скаргою вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки є необгрунтованою. Окрім цього, представник особи, яка звернулась зі скаргою, просив про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яке обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 отримав простим листом та ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження лише 13.08.2025.

У судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою, скаргу підтримав, просив задовольнити з виклвдених у ній підстав.

У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, на запит слідчого судді було надано матеріали закритого кримінального провадження № 0000051 від 18.02.2019.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, суд зважає на об`єктивні обставини пропуску строку на оскарження, а саме ту обставину, що ОСОБА_3 отримав простим листом та ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження від 30.01.2024 лише 13.08.2025.

Враховуючи положення ст. 303, 304 КПК України, та беручи до уваги, що строк на подання скарги було пропущено з поважної причини, з метою захисту та дотримання прав, свобод та інтересів останньої, суд вважає необхідним поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000051, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 364 КК України.

Вказане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/57688/18-к від 13.12.2018, якою зобов?язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2018/ щодо зловживання владою або службовим становищем службовими особами Обухівського відділу поліції Київські області та Обухівського відділу прокуратури в Київській області.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.01.2024 кримінальне провадження № 0000051 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000051 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Досудове розслідування проведено неповно та однобічно, зокрема, не допитано слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , ймовірні протиправні дії яких фактично є предметом досудового розслідування, з метою встановлення фактичних обставин справи, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві про вчинення злочину.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що обставини ймовірного зловживання владою або службовим становищем слідчим не встановлювались, а протокол огляду відеозаписів проведення обшуку у ОСОБА_3 не містить будь-яких посилань на підтвердження чи спростування обставин, які викладені в заяві про вчинення злочину.

Таким чином, слідчий не здійснив необхідних слідчих дій, направлених на збирання доказів для встановлення фактичних обставин справи, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину.

Крім цього, вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої, зокрема, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, резолютивна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.01.2024 суперечить її мотивувальній частині.

Зі змісту постанови вбачається, що кримінальне провадження № 0000051 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, у разі встановлення події злочину, закриття кримінального провадження з таких підстав допускається тільки, якщо в діях конкретної особи відсутній відповідний склад, однак подія злочину наявна.

Тобто, вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Адвокату ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30.01.2024 - поновити.

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 30.01.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000051 від 18.02.2019 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000051 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1