1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3724/25 1-кс/335/4005/2025
08 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Клопотання обґрунтоване посиланням на таке.
Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій.
Законом визначено, що знищені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним.
Відповідно до п. 2-1 Порядку №600, подання особою, яка є власником знищеного об`єкта нерухомого майна, заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, визначеного згідно зпп. «а`п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, в електронній формі здійснюється з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема мобільного додатка Порталу ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дія), за умови, що право власності такої особи на зазначений знищений об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підтверджено відповідними відомостями з нього.
Так, в результаті ворожого обстрілу військами російської федерації орієнтовно 19.04.2023 знищено житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із відомостями, які містились у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, станом на час подання вищевказаної заяви (03.01.2024), площа будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 становила 69 квадратних метрів.
Далі, 17.02.2024 (тобто вже після подання заяви про знищення об`єкту та підтверджуючих фотознімків) ФОП ОСОБА_6 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому площа вказаного житлового будинку зазначена у цьому технічному паспорті скалала 210 квадратних метрів.
З урахуванням вищевказаного технічного паспорту державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 05.08.2024 зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 210 кв.м.
На підставі п.15 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 № 600 рішенням комісії від 12.08.2024 розгляд вищезгаданої заяви ОСОБА_5 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна зупинено до дати завершення активних та можливих бойових дій на відповідній території, тобто з причин, що не залежали від волі заявниці.
Опрацюванням відомостей, розміщених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що підставами для реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_5 саме площею 210 квадратних метрів стали договір купівлі-продажу № 1064 від 12.04.2002 та рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 № 535 від 25.11.2010, яким, серед іншого, начебто узаконено за ОСОБА_5 самовільно збудовані будівлі та споруди загальною площею 141 кв.м. на закріпленій домоволодінням земельній ділянці в АДРЕСА_3 . Рішення № 535 від 25.11.2010 начебто підписано ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 .
Водночас, згідно із архівними даним ІНФОРМАЦІЯ_7 25.11.2010 засідань ІНФОРМАЦІЯ_8 не відбувалось, що підтверджується описом справ постійного зберігання за 2008-2010 роки, які передані до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 за порядковими номерами 491-560 приймались 20 серпня 2010 року, а не 25 листопада 2010 року.
Таким чином, внаслідок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі підробленого документу, первинна площа житлового будинку АДРЕСА_2 збільшилась з 69 кв.м до 210 кв.м., тобто на 131 квадратний метр.
Також було встановлено, що для проведення реєстраційної дії щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 поряд з іншими документами державному реєстратору ОСОБА_7 було подано Заяву про державну реєстрацію прав від 05.08.2024, реєстраційний номер 62324545. Вказана заява містить підпис в графі «Підпис заявника», виконаний від імені ОСОБА_5 . Оригінал даної заяви було вилучено у державного реєстратора ОСОБА_7 .
Також встановлено, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 36440078 від 03.12.2025, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є ОСОБА_5 . Для державної реєстрації зазначеного товариства ОСОБА_5 державному реєстратору поряд з іншими документами були подані Заява щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів), Рішення № 2 засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), Рішення № 3 засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та інші. Вказані документи містять власноручні рукописні підписи ОСОБА_5 .
У зв`язку з вищевикладеним, з метою встановлення усіх вчинення вказаного кримінального правопорушення, проведення почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації підпису ОСОБА_5 в Заяві про державну реєстрацію прав № 62324545 від 05.08.2025, необхідно отримати тимчасовий доступ до оригіналів документів у друкованому вигляді, а саме до реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та всіх документів, з яких вона складається, яка знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вільні зразки підписів ОСОБА_5 містяться в документах реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі зазначеного, з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає за необхідне провести тимчасовий доступ до вказаних документів.
В судове засідання слідчий не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Одночасно слідчий просив розглянути клопотання без участі представників та повідомлення власників зазначених документів в порядку ч. 2 ст. 163 КПК України.
Особа, у володінні якої знаходяться зазначені в клопотанні документи, в судове засідання не викликалась відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, оскільки слідчий суддя визнав обґрунтованим ствердження слідчого щодо того, що це необхідно з метою недопущення розголошення таємниці досудового слідства та проведення повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання та його доводи, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.
Статтями 159-166 КПК України визначено спеціальні вимоги щодо застосування такого виду заходу забезпечення як тимчасовий доступ до речей і документів.
За змістом вказаних загальних та спеціальних норм, тимчасовий доступ до речей і документів може бути застосований, якщо:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування тимчасового доступу до речей і документів;
2) запитувані речі і документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) запитувані речі або документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, або ж якщо вони її містять, сторона кримінального провадження має довести можливість використання наявних у них відомостей в якості доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів;
4) за допомогою такого заходу забезпечення може бути виконане завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням;
5) запитувані речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної чи юридичної особи;
6) запитувані речі і документи неможливо отримати без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження;
7) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні;
У випадку встановлення відсутності хоча б однієї з вказаних обставин, слідчий суддя, керуючись положеннями ст. 132 та ст. 163 КПК України, має відмовити у задоволенні відповідного клопотання.
З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, застосовуючи стандарт доказування «достатньої підстави», слідчий суддя, надаючи відповіді на вказані питання, приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Обставини, викладені у клопотанні, підтверджуються доданими до нього матеріалами досудового розслідування, і вказують на ознаки кримінального правопорушення.
Зокрема, ними підтверджуються обставини, що надають достатньо підстав підозрювати, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 був наданий завідомо підроблений документу, внаслідок чого первинна площа житлового будинку АДРЕСА_2 збільшилась з 69 кв.м до 210 кв.м., тобто на 131 квадратний метр, а це могло потягти безпідставне заволодіння ОСОБА_5 державними грошовими коштами в особливому велику розмірі.
В статті 2 КПК України, визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як зазначено в ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, до визначеного в ч. 1 ст. 91 КПК України переліку обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частиною 2 ст. 84 КПК України визначено, що документи, так само як і показання, речові докази та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.
Як зазначено в ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати носії інформації (у тому числі електронні).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Для підтвердження чи спростування причетності ОСОБА_5 до розслідуваних діянь є необхідним проведення почеркознавчих експертиз на предмет встановлення особи, яка підписала вказані у клопотанні документи.
Згідно з пунктом 1.1 розділу І «Криміналістичні експертизи» Науково-методичних рекомендацій з підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Відповідно до пункту 1.3 розділу І «Криміналістичні експертизи» Науково-методичних рекомендацій з підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження і не пов`язані з їх обставинами.
Отже, вільні зразки підпису і почерку ОСОБА_5 мають істотне значення для встановлення обставин вчинення розслідуваних діянь.
Вільні зразки підписів ОСОБА_5 містяться в документах реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 159, 163-165, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Надати заступнику начальника СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області майору поліції ОСОБА_3 , старшому слідчому СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_10 , слідчому СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_11 , слідчому СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 , слідчому СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_13 , слідчому СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_14 , старшому слідчому СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_15 , слідчому СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_16 дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів в друкованому вигляді, а саме до оригіналів документів в друкованому вигляді, а саме до реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та всіх документів, з яких вона складається, володільцем яких є ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення в оригіналі, що перебувають у володінні зазначеної юридичної особи.
Визначити строк дії ухвали тривалістю шістдесят днів, який обчислювати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
У разі невиконання цієї ухвали за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано доступ до речей і документів на підставі ухвали, слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положенням КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1