Провадження 1кп-932/1346/25
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000977, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терни Юр`ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 296 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 11 листопада 2025 року продовжений до 9 січня 2026 року включно.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з тих підстав, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, а тому з врахуванням обставин скоєння кримінальних правопорушень, існують ризики, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, а також вважав неможливим визначення альтернативного заходу у вигляді застави.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 296 КК України, у тому числі і проти встановленого порядку несення військової служби, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, він не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, є військовослужбовцем військової служби, та з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, а також з урахуванням стадії процесу, коли представник потерпілого та свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та обставин скоєння злочинів, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 318, 331, 350, 336, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 8 лютого 2026 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1