УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні свого клопотання зазначає, що в провадженні сектору дізнання Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000444 від 21.05.2025 року. У межах цього кримінального провадження дізнавачем було подано клопотання про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб: автомобіль марки Tesla, модель Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 23.06.2025 р. (№ справи 569/12228/25, 11кс/569/4775/25) було накладено арешт на вказаний транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . I. Фактичні обставини, що обумовлюють подання клопотання Заявником у кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , який звернувся до поліції із заявою про те, що ОСОБА_6 здійснив незаконну перереєстрацію автомобіля на підставі підроблених документів.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, факт підроблення документів при відчуженні автомобіля підтверджено. Автомобіль є предметом злочинного посягання, оскільки підробка документів була спрямована саме на його незаконне відчуження. Однак, предметом злочину за ст. 358 КК України є сам фальсифікований документ, тоді як автомобіль виступає об`єктом цивільно правових відносин, щодо якого вчинили протиправні дії. Установлення факту підробки документів призводить до обов`язкового цивільно-правового наслідку реституції (повернення майна). Оскільки угода вчинена на підставі підробленого документа, вона є недійсною. Це означає, що майно (автомобіль) підлягає поверненню особі, на чиї права здійснено посягання. З протоколу огляду місця події від 17.07.2025, проведеного Івано-Франківським РУП ГУНП, випливає, що автомобіль був вилучений, однак не було встановлено, що він зберіг фізичні сліди кримінального правопорушення (підробки документа) або використовувався як знаряддя злочину. Отже, правовий статус та доля автомобіля визначені: він є майном, яке незаконно відчужено внаслідок злочину та підлягає поверненню. Його подальше утримання під арештом прямо перешкоджає реалізації цього законного права.

У межах досудового розслідування: З автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, пов`язані з його оглядом та фіксацією як предмета, на який здійснено посягання. Жодна експертиза, огляд чи інша процесуальна дія, що вимагала б його подальшого арешту або зберігання на спеціальному майданчику, не призначалась та не проводилась. Орган досудового розслідування не вказує на об`єктивну потребу у проведенні будь-яких додаткових процесуальних дій із цим транспортним засобом.

Просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.06.2025 року (№ справи 569/12228/25, 1 кс/569/4775/25) на автомобіль марки Tesla, модель Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 2. Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути вищевказаний транспортний засіб його законному володільцю - ОСОБА_3 та/або уповноваженій ним особі.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомив.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Ухвалою Рівненського міського суду № 569/12228/25 (провадження № 1кс/569/4775/25) від 23 червня 2025 року клопотання дізнавача задоволено, Накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Tesla», модель «Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 який на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 .

Встановити заборону власнику чи будь-яким іншим особам користуватися та розпоряджатися транспортним засобом, автомобілем марки «Tesla», модель «Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що у межах досудового розслідування: З автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, пов`язані з його оглядом та фіксацією як предмета, на який здійснено посягання. Жодна експертиза, огляд чи інша процесуальна дія, що вимагала б його подальшого арешту або зберігання на спеціальному майданчику, не призначалась та не проводилась. Орган досудового розслідування не вказує на об`єктивну потребу у проведенні будь-яких додаткових процесуальних дій із цим транспортним засобом.

Зберігання автомобіля регулюється Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, дійснення витрат, пов?язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012 року N? 1104.Порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах регулюється Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою спільним Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України N? 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Відповідно до п. 19 вказаної Інструкції, зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за ухвалою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України повернути безоплатно транспортний засіб автомобіль марки «Tesla», модель «Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на відповідальне зберігання, із правом користування, без права відчуження автомобіль марки «Tesla», модель «Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_3 та/або уповноваженій ним особі.

Зобов`язати ОСОБА_3 , на першу вимогу слідчого, в якого знаходиться кримінальне провадження надавати автомобіль марки «Tesla», модель «Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 для проведення слідчих дій та призначених експертиз.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7