ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюван у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000481 від 25.08.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просила продовжити на два місяці строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого (детектива), прокурора, та суду за кожною вимогою; без дозволу слідчого (детектива), прокурора, або суду не відлучатися з м. Києва; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Подане клопотання обумовлене тим, що наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 25.08.2025, в межах якого ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру, що підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а також наявністю ризиків, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання повністю та просила його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Сторона захисту глобально не заперечила проти задоволення цього клопотання, однак наголосила, що обов`язки, покладені на ОСОБА_4 , підлягають задоволенню частково, виключивши при цьому останні два пункти, а саме щодо здачі паспортів та носіння електронного засобу контролю. Захисники зауважують, що підозрювана тісно співпрацює зі слідством, вже понад місяць звільнена з-під варти та не вчиняє жодних протиправних дій щодо наміру втечі чи переховування від органу досудового розслідування. Крім того до ОСОБА_4 до цього часу не застосовано засіб електронного контролю, з причин його відсутності, в свою чергу, обов`язок щодо здачі паспортів підозрюваною виконано повністю. За наведеного, на переконання сторони захисту, не можливо продовжити те, чого й так немає.

Прокурор заперечила проти заявленого адвокатом скасування зазначених обов`язків, оскільки, на її думку, їх наявність забезпечить більшу вірогідність виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Крім того, за твердженнями прокурора, якщо не буде продовжено обов`язок щодо здачі паспортів до Державної міграційної служби України, то є вірогідність повернення підозрюваною своїх паспортів та здійснення нею можливої втечі чи переховування від органів досудового розслідування. Стосовно ж електронного засобу контролю, то прокурор підтвердила його відсутність, однак наголосила, що він буде застосований в порядку черговості після його здачі в інших кримінальних провадженнях.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), за процесуального керівництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 25.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 (чинна з 04.06.2014), ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у червні - листопаді 2025 року ОСОБА_4 висловила ОСОБА_11 прохання надати неправомірну вигоду для себе та третіх осіб у розмірі 6 682 224 грн, що становить 15% від вартості робіт та матеріалів за договорами підряду від 26.11.2024 № 20-143-08-24-02528, від 03.12.2024 № 20-143-08-24-02537, від 24.05.2025 № 1-143-01-25-02625, від 23.05.2025 № 30-143-01-25-02665, та одержати від нього для себе та третіх осіб 40 200 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 1 667 951 (один мільйон шістсот шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) грн за вчинення дій з використанням службового становища в інтересах ОСОБА_8 та ТОВ «АРАКСБУД», а саме: забезпечення своєчасної оплати виконаних за вказаними договорами робіт та неперешкоджання виконанню договірних зобов`язань іншим чином.

Так, в рамках цього кримінального провадження 04.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта.

При цьому слідчий суддя зауважує, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрювану ОСОБА_4 з кримінальним правопорушенням на даному етапі досудового розслідування.

Отже, повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених доказах, тож слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 05.11.2025 у справі № 991/11349/25 (провадження № 1-кс/991/11439/25), залишеною без змін Апеляційною палатою ВАКС від 14.11.2025 у справі № 991/11349/25 (провадження № 1-кс/991/733/25) щодо підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.01.2026 із альтернативою застави у розмірі 4 000 000 грн та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

03.12.2025 ОСОБА_4 звільнена з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Оскільки строк дії вищевказаної ухвали добігає кінця 02.01.2026, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, що і стало підставою для звернення сторони обвинувачення до суду з цим клопотанням.

Водночас прокурор зазначає, що наразі досудове розслідування в кримінальному провадженні ще триває, проводиться ряд необхідних слідчих та процесуальних дій для забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, а тому досудове розслідування не може бути завершеним на даний час.

Вартим уваги є те, що двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 25.08.2025 добігає кінця 04.01.2026, оскільки за приписами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України обраховується із дня повідомлення особі про підозру, тобто 04.11.2025, бо саме цієї дати ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що питання щодо обчислення строку досудового розслідування в кримінальному провадженні може бути вирішено судом першої інстанції у судовому засіданні в разі скерування обвинувального акта до суду, про що, серед іншого, свідчить позиція колегії суддів, викладена в ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верхового Суду у справі № 991/7915/23, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000531 від 06.03.2017.

Так, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні з метою неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України проводиться ряд слідчих та процесуальних дій, які мають значення для судового розгляду та на даний час не дозволяють закінчити досудове розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в межах строку, визначеного ухвалою про застосування запобіжного заходу.

Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, складення обвинувального акту за матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не вбачається можливим у межах строку дії покладених на підозрювану обов`язків.

При цьому, як стверджує прокурор, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваної запобіжного заходу та покладення на неї відповідних обов`язків.

Перевіряючи наявність ризиків, які обґрунтовує прокурор, слідчий суддя виходить з того, що наявні (встановлені) на початковому етапі слідства ризики по мірі розслідування кримінального провадження мають тенденцію до зменшення та втрати своєї актуальності і для підтвердження існування або відсутності таких ризиків на час розгляду клопотання про продовження строку дії покладених на підозрювану обов`язків, на переконання слідчого судді, необхідно враховувати попередню поведінку підозрюваної, складність справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання слідчого судді, заявлений прокурором ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду на даний час продовжує існувати.

Такий ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваної у вигляді її можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо належного виконання своїх обов`язків та здачі ОСОБА_4 паспорту не приймається слідчим судом як підстава, що виключає ризик можливого переховування підозрюваної, оскільки ОСОБА_4 не позбавлена можливості отримати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а належна процесуальна поведінка на даному етапі досудового розслідування в умовах можливого отримання покарання в майбутньому не спростовує такий ризик. При цьому слідчий суддя вважає слушними зауваження прокурора про те, що в разі скасування обов`язку щодо здачі паспортів до Державної міграційної служби України, існує вірогідність повернення підозрюваною своїх паспортів та здійснення нею можливої втечі чи переховування від органів досудового роздування, зважаючи на особливу тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вартим уваги є й той факт, що у ОСОБА_4 на даний час відсутні міцні соціальні зв`язки в Україні, які б надавали підстави для переконання щодо зменшення ризику втечі чи переховування від органу досудового розслідування, оскільки в поданих матеріалах відсутні відомості щодо офіційного заміжжя чи наявності неповнолітніх дітей на утриманні.

На переконання слідчого судді, наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому слідчий суддя вважає доведеним, що на теперішній час такий ризик не втратив свою актуальність.

Фактором, що може братися до уваги при оцінці реальності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 є те, що під час досудового розслідування підлягають дослідженню всі документи, які мають значення для кримінального провадження, серед яких: грошові кошти, отримані від ОСОБА_8 , - предмет неправомірної вигоди, документи та проєкти документів, листування, чорнові записи щодо укладання та виконання між Філією «ВП» «АТОМЕНЕРГОМАШ» () ТОВ «АРАКСБУД» () договорів підряду від 26.11.2024 № 20-143-08-24-02528, від 03.12.2024 № 20-143-08-24-02537, від 24.05.2025 № 1-143-01-25-02625, від 23.05.2025 № 30-143-01-25-02665, мобільні термінали, комп?ютерну техніку, флеш-накопичувачі та інші матеріальні носії інформації, що можуть підтверджувати обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту, на які вона посилається як на підставу неможливості знищення ОСОБА_4 будь-яких речей та документів, зважаючи на те, що ОСОБА_4 відсторонена від займаної посади. Слідчий суддя зауважує, що наявність наказу про відсторонення від займаної посади жодним чином не перешкоджає ОСОБА_4 перебувати в приміщенні товариства, оскільки такої заборони не містить. При цьому, твердження захисників про заборону ОСОБА_4 відвідувати підприємство нічим не підтверджені. До того ж сам факт відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади не позбавляє її можливості у разі необхідності вплинути на інших працівників філії «ВП «АТОМЕНЕРГОМАШ».

При цьому, варто врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду , та інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища.

З огляду на викладене, слідчий суддя приймає до уваги такий ризик.

У той же час, слідчий суддя визнав цілком підтвердженим і ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваної у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням її до кримінальної відповідальності. Незважаючи на те, що сторона захисту заперечує ймовірність здійснення будь-якого впливу на свідків зі сторони ОСОБА_4 , останній після набуття статусу підозрюваної стала відома інформація про свідків кримінального провадження, якою вона може скористатися для впливу на них.

Стороною обвинувачення доведено, що наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , шляхом умовлянь, підкупу, тиску на них, примушування до зміни показань чи відмови від надання показань.

Більш того, за часи своєї роботи ОСОБА_4 могла набути широке коло знайомств і зв?язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які вона може використати з метою впливу на свідків у справі, а тому твердження сторони захисту щодо відсутності цього ризику у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 затриманий (до речі, доказів такого факту слідчому судді не надано), ОСОБА_8 та ОСОБА_12 є підзахисними, а інших не заявлено стороною обвинувачення не приймається слідчим суддею, зважаючи на те, що слідство наразі триває.

За таких обставин, ризик впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя вважає доведеним, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом відповідних свідчень та дослідження їх судом. При цьому, слідчий суддя враховує приписи ч. 4 ст. 95 КПК України, за якими суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України. Тож такий ризик встановлений та на даний час існує.

Отже, на переконання слідчого судді, обґрунтованими є твердження прокурора, що ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на момент розгляду цього клопотання продовжує існувати.

Досліджуючи наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує доводи сторони обвинувачення, та вважає такий ризик спроможним, оскільки в ході досудового розслідування встановлені обставини, які свідчать, що ОСОБА_4 має викривлене уявлення про законослухняність та не вбачає проблеми у тому, щоб порушити закон.

Слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення стосовно того, що усвідомлення того факту, що триває воєнний стан і у зв?язку із повномасштабним вторгненням росії та постійними обстрілами об?єктів енергетики існує термінова необхідність у якнайшвидшому виконанні силами ТОВ «АРАКСБУД» робіт зі встановлення дизельної електростанції для резервного електропостачання заводу спеціальних технічних виробів у м. Жовті Води Дніпропетровської області за договором підряду від 23.05.2025 № 30-143-01-25-02665, що потребує від ТОВ «АРАКСБУД» наявності коштів в обороті для закупівлі кабелю та інших матеріалів, оплати робіт працівників тощо, і що відповідно обумовлює потребу у своєчасній сплаті Філією для ТОВ «АРАКСБУД» коштів за вже виконані роботи, не завадило ОСОБА_4 просити та одержувати неправомірну вигоду за здійснення своєчасних оплат, у тому числі, за цим договором, маніпулюючи строками оплати.

Також слід врахувати, що відповідно до матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_4 ймовірно одержувала неправомірну вигоду не тільки від представника ТОВ «АРАКСБУД», а і від інших суб?єктів підприємницької діяльності, із якими Філія має господарські відносини, зокрема і від суб?єкта господарської діяльності «Призма» (ймовірно ТОВ «Інноваційна компанія «Призма»).

Окрім одержання неправомірної вигоди за вже укладеними договорами, ОСОБА_4 , як уповноважена особа щодо здійснення тендерних закупівель, 19.09.2025 висловила ОСОБА_11 прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 15% від вартості робіт по договору за вчинення нею в його інтересах та інтересах третьої особи, інших дій з використанням службового становища, зокрема скасування нею як уповноваженою особою результатів тендерної закупівлі номер UA-2025-08-26-001536-а та забезпечення укладення договору із ТОВ «АРАКСБУД».

Враховуючи викладене, слідчий суддя також вважає доведеним на даний час існування цього ризику.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, приховувати або спотворювати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення необхідності здійснення повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя, з урахуванням характеру та обставин справи, особи підозрюваної, дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 ..

Разом з тим, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо необхідності ОСОБА_4 скасувати обов`язок в частині носіння електронного засобу контролю. Зважаючи на те, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти та до цього часу електронний браслет не був застосований до підозрюваної з причин його відсутності, що власне і підтвердила у судовому засіданні прокурор, слідчий суддя дійшов до висновку, що подальше продовження строку дії саме цього обов`язку на даний час є неактуальним. Так, слідчий суддя переконаний, що сплачена за підозрювану ОСОБА_4 застава є наразі стримуючим фактором, що зумовлює належну процесуальну поведінку останньої. До того ж докази здачі на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свого паспорту для виїзду за кордон наявні в матеріалах справи, а тому такі заходи впливу забезпечують зменшення вірогідності ризику втечі чи переховування від органів досудового розслідування або суду. Тож враховуючи, що на даний час у органу досудового розслідування відсутній в наявності електронний засіб контролю для виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язку його носіння, а точна дата його появи в Національній поліції України не відома ані слідчому судді, ані стороні обвинувачення, оскільки прокурор зазначила у судовому засіданні, що електронний браслет буде застосований в порядку черговості після його здачі в інших кримінальних провадженнях, сама ж ОСОБА_4 при цьому вже не утримується під вартою, то застосування чи продовження такого обов`язку втрачає свій сенс.

Отже, на переконання слідчого судді, покладені на ОСОБА_4 обов`язки, з урахуванням обставин кримінального провадження, мають найменший вплив на реалізацію прав і свобод підозрюваної, жодним чином не перешкоджають та не обмежують звичний спосіб життя підозрюваної. З огляду на викладене таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження, з урахуванням його стадії.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та з огляду на положення ч.ч. 4, 5 ст. 115, ч. 7 ст. 194 КПК України строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 підлягає продовженню на два місяці, тобто до 28.02.2026 включно, але в межах строку досудового розслідування.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 176-178, 182, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора, та суду за кожною вимогою;

- без дозволу слідчого (детектива), прокурора, або суду не відлучатися з м. Києва;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на підозрювану ОСОБА_4 , до 28.02.2026 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням покладених на підозрювану обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000481 від 25.08.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1