Провадження №11-сс/801/7/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2025 року про продовження у кримінальному провадженні № № 0000696 від 03.10.2024 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єрмоклія, Штефанводського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_9

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_6

перекладача: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2025 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 лютого 2026 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ) діє до 08 лютого 2026 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 11.12.2025 року, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрати заставу як альтернативний запобіжний захід в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків

Згідно клопотання слідчого 02.10.2024 близько 23 години 59 хвилин ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з двома іншими невстановленими особами, усвідомлюючи, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на території України введено воєнний стан, з метою заволодіння чужим майном незаконно проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Знайшовши на території цього домоволодіння прорезинений молоток для укладання бруківки, вищезазначені особи дочекалися коли ОСОБА_14 відчинив вхідні двері та здійснили напад на нього, завдаючи удари по голові знайденим прорезиненим молотком, від яких ОСОБА_14 упав на підлогу.

Надалі ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та дві інші невстановлені особи зайшли до будинку та, діючи за попередньою змовою, продовжили завдавати удари руками, ногами та прорезиненим молотком по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_14 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, синців на задній поверхні грудної клітки справа, в поперековій ділянці справа, на боковій поверхні грудної клітки справа, садна в ділянках правого та лівого колінних суглобів, синців з набряком м`яких тканин та саден на тильній поверхні правої кисті.

З метою недопущення опору з боку ОСОБА_14 . ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та інші невстановлені особи зв`язали йому руки, після чого зайшли до спальні, де знаходилася ОСОБА_15 , та зв`язали їй руки і ноги.

Надалі ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та дві інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, погрожуючи застосуванням небезпечного для життя та здоров`я насильства, висунули ОСОБА_15 вимогу повідомити їм де знаходяться цінні речі, гроші та ключі від сейфу.

Отримавши від ОСОБА_15 необхідну інформацію, ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та дві інші невстановлені особи заволоділи грошовими коштами в сумі п`ятдесят три тисячі гривень, ювелірними виробами загальною вартістю 593562,71 гривні, годинником марки «Guess» вартістю 2283,33 гривні, після чого залишили місце події, залишивши ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зв`язаними.

В результаті протиправних дій вищезазначених осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 648846,04 гривень (шістсот сорок вісім тисяч вісімсот сорок шість гривень чотири копійки), що більш, ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що стороною обвинувачення не виконано вимоги ст. 29, ст. 184, ст. 199 КПК України та не перекладено повідомлення про підозру на мову якою володіє підозрюваний.

Сорона захисту вважає, що прокурором не доведено обгрунтованість підозри ОСОБА_16 у вчиненому правопорушенні та відсутні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку захисника, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначення застави як альтернативного запобіжного в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час судового розгляду, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

На думку апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

В кримінальному провадженні №0000696 від 03.10.2024 року 15.10.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_11 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачене покарання, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Феррарі Браво проти Італії», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Твердження захисника щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги, ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію « Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2025 по справі №127/38235/25 продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000696 внесеному до ЄРДР 03.10.2024, за підозрою ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 15 лютого 2026 року.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя дослідив доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою, з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, дійшов висновку, щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснив, що підозрюваного ОСОБА_17 впізнало двоє потерпілих, як особу яка була присутня на місці події, також на фрагментах слідів взуття, які були вилучені на місці події знайдено біологічні зразки, які належать підозрюваному.

Крім того, відповідно до інформації наданої операторами мобільного зв`язку органами досудового розслідування було встановлено місце перебування підозрюваного біля місця вчинення злочину.

Те, що підозрюваний ОСОБА_18 має тимчасову посвідку на перебування на території України, працевлаштований, отримує заробітну плату, перебування у фактичних шлюбних відносинах не є тими обставинами, що будуть спонукати підозрюваного залишитися на території України, оскільки підозрюваний є громадянином Республіки Молдова, де має фактичне місце проживання та зареєстрований.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 вчинено з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання захисника ОСОБА_6 на порушення вимоги ст. 29, ст. 184, ст. 199 КПК України суд апеляційної інстанції не приймає.

При постановленні ухвали слідчий суддя надав оцінку посиланням захисника щодо порушення прав підозрюваного, належним чином умотивувавши своє рішення.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3