Справа № 447/3047/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2718/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді із скаргою на рішення старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Скаргу мотивувала тим, що ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2025 року у справі №447/1691/25 зобов`язано працівників ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_5 від 02 червня 2025 року. Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 21 серпня 2025 року закрито кримінальне провадження №0000311 від 15 червня 2025 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України. Заявниця вважала її незаконною, оскільки слідчим було відмовлено у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, а на початку досудового розслідування мало місце реагування з боку слідчого судді щодо внесення відомостей до ЄРДР. Встановивши факт смерті батька в КНП «Миколаївська міська лікарня» 13 червня 2025 року, слідчим не було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 3 ст. 135 КК України. Крім цього, слідчий самоусунувся від проведення повного, об`єктивного досудового розслідування, оскільки не витребував історію хвороби ОСОБА_9 і його амбулаторну картку, які дозволили б встановити, в якому стані перебував ОСОБА_9 на момент надходження в лікарню, коли розпочалася його хвороба і наскільки очевидними для оточуючих були її ознаки; не допитав осіб, які перевозили ОСОБА_9 з КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат»; не допитав медичних працівників КНП «Миколаївська міська лікарня», які приймали ОСОБА_9 при доставленні його в лікарню та здійснювали лікування; не призначив експертизи для з`ясування наявності/відсутності причинного зв`язку між діяннями осіб, які перевозили ОСОБА_9 з КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» і залишили його в с. Березина та смертю ОСОБА_9 . Таким чином, вважала, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки винесена передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Окрім цього, заявниця зазначала, що всупереч ч. 6 ст. 284 КПК України, копію постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження не надіслано їй як заявнику.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження було отримане 17 вересня 2025 року від адвоката ОСОБА_8 після одержання такого на адвокатський запит, що підтверджується листом від 15 вересня 2025 року з відміткою адвоката: «отримав 17 вересня 2025 року адвокат ОСОБА_10 ». Тому просила поновити строк подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 7 жовтня 2025 року поновлено ОСОБА_5 , строк на подання скарги, відмовлено у задоволенні її скарги на рішення старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України

На дану ухвалу ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою скасувати рішення слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а висновки слідчого судді є передчасними.

Наголошує, що слідчим не змінено правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч. 3 ст. 135 КК України, не призначено необхідних експертиз, не витребувано історії хвороби ОСОБА_9 і його амбулаторної картки, не допитано осіб які його перевозили з КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат», не допитано працівників КНП «Миколаївська міська лікарня»

Також зазначає, що посилання слідчого судді на угоду від 25 вересня 2019 року між КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» та нею є безпідставними, оскільки зазначений спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження належним чином не обґрунтована, оскільки слідчим не зазначено, який саме елемент складу злочину відсутній.

У судове засідання, призначене на 20 листопада 2025 року ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими про день розгляду справи не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що неявка прокурора та ОСОБА_5 не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта на підтримку доводів апеляційної скарги та прохання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_5 , вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №000311 від 15 червня 2025 року, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000311 від 15 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження №0000311 від 15 червня 2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку і з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 14 червня 2025 року в СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2025 року у справі №447/1691/25, провадження №1-кс/447/2732/25, якою задоволено скаргу та зобов`язано внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 від 09 червня 2025 року.

Із заяви ОСОБА_5 встановлено, що вона просила притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 02 червня 2025 року близько 13:00 год. залишили її батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу з інвалідністю І групи, з яким вона тривалий час перебуває у неприязних відносинах, та який з 2019 року проживає у КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат», на дорозі «Львів-Жидачів» неподалік її будинку по вул. Січових Стрільців, 36 у с. Березина, Стрийського району Львівської області.

Під час досудового розслідування, 25 червня 2025 року проведено допит ОСОБА_5 у присутності представника адвоката ОСОБА_8 , у якості свідка, 01 липня 2025 року заявник ОСОБА_5 подала клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, 15 липня 2025 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та скеровано таку заявниці. Дане рішення слідчого не було оскаржено у порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слідчим під час досудового розслідування також було допитано у якості свідків: старшого інспектора Стрийського РВ УПО у Львівській області ОСОБА_12 , заступника начальника ВпД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 , інспектора СРПП ВпД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , дільничного офіцера поліції ВпД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 .

До матеріалів кримінального провадження долучено надані КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» документи, а саме: копію угоди №182 від 25 вересня 2019 року, укладеної між КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» та ОСОБА_5 , копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 25 вересня 2025 року, копію ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 27 травня 2025 року; копію довідки про розмір заборгованості, копію заяви про збільшення розміру позовних вимог; копію рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2025 року, копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №46 від 21 січня 2025 року та докази його надіслання, копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №303 від 07 квітня 2025 року та докази його надіслання, копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №370 від 05 травня 2025 року та докази його надіслання, копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №378 від 09 травня 2025 року, копія листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №379 від 9 травня 2025 року та докази його надіслання, копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №380 від 09 тарвня 2025 року та докази його надіслання; копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №381 від 09 травня 2025 року та докази його надіслання; копію наказу в.о. директора КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат №65 від 28 травня 2025 року; копію листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №415 від 28 травня 2025 року та докази його надіслання; копія листа КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №416 від 28 травня 2025 року та докази його надіслання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2019 року між КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» та ОСОБА_5 була укладена угода №182, відповідно до якої вона зобов`язалась здійснювати оплату за перебування її батька ОСОБА_9 у закладі стаціонарного догляду.

Відповідно до пункту 9 угоди, у випадку, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, то, відповідно до ч. 3 ст. 172 Сімейного кодексу України, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до п. 10 Угоди, вона дійсна при наявності заяви зобов`язання про оплату, завіреної нотаріусом.

У відповідній нотаріально посвідченій заяві від 25 вересня 2019 року ОСОБА_5 підтвердила, що бере на себе усі фінансові витрати (своєчасну оплату зокрема) щодо утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його перебування у Львівському геріатричному пансіонаті.

06 серпня 2025 року слідчим винесено постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, якою постановлено зняти показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису з портативного відео реєстратора (бодікамери) закріпленого на одязі поліцейського, які використовувалися 02 червня 2025 року близько 13:00 год. поліцейськими СРПП ВпД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області протягом усього часу спілкування з ОСОБА_5 , шляхом копіювання відповідних записів на носії.

8 серпня 2025 року складено протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, відповідно до якого отримано копії відеозаписів на оптичному диску з портативного відеореєстратора (бодікамери). Даний відеозапис було досліджено слідчим суддею суду першої інстанції у судовому засіданні 07 жовтня 2025 року

Окрім того, допитано у якості свідків: старосту села Березина Стрийського району Львівської області ОСОБА_16 , працівників Управління соціального захисту населення Новороздільської міської ради: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснили, що 02 червня 2025 року близько 13:00 год. вони спільно з дільничним офіцером поліції ОСОБА_15 , колегою ОСОБА_19 (водієм), старостою с. Березина, приїхали за адресою: АДРЕСА_1 щодо реагування на лист КЗ ЛОР «Львівського геріатричного пансіонату», відповідно до якого даний заклад просив забезпечити присутність 2 червня 2025 року старости села Березина, уповноважених представників поліції, органів соціального захисту населення, а також за можливості медичних працівників з метою забезпечення дотримання законних процедур передачі підопічного ОСОБА_9 донькам та організації подальшого догляду за ним.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що наказом директора КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №65 від 28 травня 2025 року «Про відрахування з числа підопічних пансіонату», ОСОБА_9 було відраховано зі списків підопічних пансіонату та припинено надання соціальної послуги стаціонарного догляду з 02 червня 2025 року. Листом вих. № 415 від 28 травня 2025 року ОСОБА_5 та її сестрі ОСОБА_20 було повідомлено про відрахування їхнього батька та запропоновано з`явитися 02 червня 2025 року у КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» для супроводу та подальшого піклування за їхнім батьком. У разі їхньої неявки повідомлено, що ОСОБА_9 буде доставлений 02 червня 2025 року за адресою проживання його доньки ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .

Крім цього, також було надіслано повідомлення Березинському старостату, Миколаївській територіальній громаді, Новороздільській територіальній громаді.

Аргументи апелянта, що слідчим не допитано необхідних свідків, не проведено необхідних експертиз та не витребувано необхідних документів спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Твердження апелянта про те, що слідчий не змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 3 ст. 135 КК України є безпідставним, оскільки зміна кваліфікації можлива лише за наявності встановлених у ході досудового розслідування фактичних обставин, які б свідчили про ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого. Матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч .3 ст. 135 КК України.

Доводи адвоката ОСОБА_8 про те, що слідчий не дослідив усіх обставин справи, не вчинено необхідних слідчих дій не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи колегією суддів.

Аргументи, що постанова про закриття кримінального провадження неналежно не обґрунтована не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки слідчий у мотивувальній частині постанови навів фактичні обставини та детальний аналіз зібраних доказів, з якого вбачається відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження усіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, обставини вчинення кримінального провадження, не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Також апеляційний суд зазначає, що незгода особи з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки слідчого судді місцевого суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4