н/п 1-кс/953/6705/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001119 від 28.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 28.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2025 приблизно о 01:26 поблизу автодороги між с. Леб`яже та с. Базаліівка, Чугуївського району, Харківської області, виявлено труп військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із тілесними ушкодженнями.

В період часу з 19 год. 33 хв. до 20 год. 40 хв. 30.09.2025 старшим слідчим СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 , проведено огляд місця події (за правилами обшуку) домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

1) деформований фрагмент металу коричневого кольору з елементами металу сріблястого кольору розмірами 15х15 мм.;

2) предмет з металу коричневого кольору, за візуальними ознаками схожий на гільзу висотою 18 мм., шириною 9 мм.;

3) предмет візуально схожий на пістолет 1 шт., з маркуванням на металевих частинах « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 », з 1 магазином та патронами у кількості 7 шт.;

4) фрагмент металу сірого кольору.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вищеперераховані предмети, які вилучені під час огляду проведеного на території домоволодіння АДРЕСА_1 є тимчасово вилученим майном.

Прокурор зазначає, що вилучені речі та предмети відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, тому для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не викликався.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 28.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

30.09.2025 в період часу з 19 год. 33 хв. до 20 год. 40 хв. проведено огляд місця події, а саме домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмети, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

01.10.2025 постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи вищевказані предмети було визнано речовими доказами.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001119 від 28.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене 30.09.2025 в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

1) деформований фрагмент металу коричневого кольору з елементами металу сріблястого кольору розмірами 15х15 мм.;

2) предмет з металу коричневого кольору, за візуальними ознаками схожий на гільзу висотою 18 мм., шириною 9 мм.;

3) предмет візуально схожий на пістолет 1 шт., з маркуванням на металевих частинах «ХГ 0452» та « НОМЕР_3 », з 1 магазином та патронами у кількості 7 шт.;

4) фрагмент металу сірого кольору.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1