Номер провадження: 11-сс/813/45/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 про накладення арешту на майно в межах к/п №0000050 від 12.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000050 від 12.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України було задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на із забороною розпорядження, відчуження та користування наступне майно:

- навісні елементи комплексу ZJ 114 (фальш панелі та навісні металеві ящики), що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №1;

- 3 комутаційні металеві ящики для електричної та сигнальної комутації комплексу ZJ 114, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №2;

- навісні елементи комплексу ZJ 114 (фальш панелі та навісні металеві ящики), що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №3;

- металеві ящики та деталі для з`єднання у виді труб, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №4;

- вузол подачі тютюну, що міститься у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №5;

- машину для виготовлення сигарет, моделі YJ 114, із маркувальним позначенням «Z.I.K.A. 1804», що міститься у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №6;

- фільтрозбиральну машину, моделі YJ 214, із маркувальним позначенням «Z.I.K.A. 1801», що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №7;

- деталі пакувальної машини, розділені на окремі частини та на одній з яких наявне маркувальне позначення «Z.I.K.A. 1803», що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №8;

- бункер для тютюну та вузол загрузки тютюну в машину, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №9;

- фальш панелі (навісні дверцята, зйомні ящики), призначені для лінії пакування цигарок з фільтром HLP-180 (P-180), поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №1;

- окрему деталь зі складу комплексу HLP-180 (P-180), поміщена в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №2;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), що призначена до обгортання целофаном блоку з пачками цигарок з фільтром, поміщено в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №3;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), що за зовнішніми ознаками є станком моделі YB-99, призначений для обгортання целофаном декількох блоків із пачками зі цигарками з фільтром для пакування в єдиний комплект, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №4;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), зокрема частина станка моделі YB-43, призначена для пакування цигарок з фільтром у пачки, на якій наявне маркування "Z.I.K.A. 1806, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №5;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), призначена для пакування цигарок з фільтром у пачки, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №6;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), зокрема станок моделі YB-43, що призначений для пакування цигарок з фільтром у пачки з маркуванням на корпусі Z.I.K.A. 1811, поміщене в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №7;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), а саме станок моделі YB-59, призначений для обгортання целофановою плівкою готової пачки цигарок із фільтром, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №8;

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що вищезазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, внаслідок чого існують підстави для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене майно, з метою забезпечення його збереження, виконання призначеної детективом товарознавчої судової експертизи з метою визначення вартості майна як обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що детективами БЕБ та прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється блокування конституційних прав ОСОБА_8 , клопотання про арешт зазначеного майна органом досудового розслідування подається вже втретє в різних кримінальних провадженнях, при цьому, арешт, накладений на таке майно вже двічі скасовувався відповідними ухвалами слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 11.09.2025 майно було повернуто його власнику, що свідчить про те, що станом на 11.09.2025 майно вже не перебувало на зберіганні у органу досудового розслідування та було оглянуто експертами;

- слідчим суддею не було враховано того, що в клопотанні про арешт майна не зазначено жодних нових обставин для накладення арешту на нього, натомість, в даному випадку відсутня контрабанда товару, оскільки митні платежі за експорт вилученого обладнання не сплачуються, заборон чи обмежень на вивіз такого обладнання не має, експорт устаткування не потребує сплати державного мита, даного устаткування як в зібраному вигляді, так і у вигляді окремих деталей, не має в переліку товарів, заборонених до переміщення, товар не переміщувався поза митним контролем, був офіційно розмитнений, не маскувався, не приховувався, не перевозився в спеціально облаштованих схованках, з використанням підроблених документів, тощо;

- майно було визнано речовим доказом ще 12.12.2024, а клопотання про його арешт було подано лише 05.09.2025, тобто у органу досудового розслідування не було жодних підстав звертатись із таким клопотанням після спливу 9 місяців з моменту визнання його речовим доказом; за період 10 місяців перебування вилученого майна у володінні органу досудового розслідування не було проведено жодних експертних досліджень стосовно такого майна;

- оскаржувана ухвала слідчого судді суперечить ухвалі слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.03.2025 у справі №463/5206/25, якою було зобов`язано слідчого повернути майно його власнику та яка є обов`язковою до виконання на території України;

- всупереч твердженням прокурора про відсутність відомостей про належне ОСОБА_8 майно в Єдиному державному реєстрі обладнання для підготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів, необхідно зазначити те, що заява про реєстрацію такого обладнання подається протягом 10 календарних днів з дня початку його функціонування, проте вилучене майно не функціонувало жодного дня у власності ОСОБА_8 ;

- накладення арешту на майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності ОСОБА_8 .

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представника власника майна прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 зауважив на наступних обставинах:

- органом досудового розслідування в межах даного кримінального провадження було призначено судову товарознавчу, інженерно-механічну, електротехнічну та теплотехнічну експертизу, предметом дослідження якої є вилучене обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет, внаслідок чого незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна суттєво зашкодить кримінальному провадженню, призведе до втрати та зникнення речових доказів та унеможливить проведення експертних досліджень;

- на момент накладення арешту на майно воно мало статус саме речових доказів, а не тимчасово вилученого майна.

З урахуванням викладених обставин, прокурора ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 та ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 21.01.2026 власник майна ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_7 не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, до початку апеляційного розгляду представник ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив розгляд його апеляційної скарги проводити без участі власника майна та його представника, а також зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Не зважаючи на неявку власника майна та його представника в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд провести без участі власника майна ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті (задля забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання про арешт майна в межах к/п №0000050 (а.с. 1-9), прокурор визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно, зокрема, обладнання для виготовлення сигарет, його збереження як речового доказу.

В подальшому, оскаржуваною ухвалою слідчого судді на майно, зазначене у клопотанні прокурора, було накладено арешт шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування (т. 2, а.с. 20-26).

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає приписам ст. 171 КПК України, в частині обґрунтування необхідності накладення арешту на перераховане у клопотанні майно з огляду на наступні обставини.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному кримінальному провадженні вбачається, що всупереч вищевказаних вимог процесуального закону, прокурором не було наведено належного обґрунтування необхідності накладення арешту на перераховане у клопотанні устаткування, зокрема, не було зазначено, всупереч вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, достатніх підстав та відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно.

В клопотанні прокурор ОСОБА_9 , в якості підстави для накладення арешту на зазначене майно, посилається на те, що вилучене майно є обладнанням для виготовлення підакцизної продукції сигарет та складовими частинами для виготовлення сигарет, тобто є речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Проте, прокурором ОСОБА_9 в поданому клопотанні взагалі не зазначено, яким саме критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, колегія суддів зауважує на тому, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, диспозиція якого передбачає кримінальну відповідальність за контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю товарів (крім підакцизних товарів та електричної енергії), вчинену у значному розмірі.

При цьому, ухвалою слідчого судді від 30.12.2024 старшому детективу ТУ БЕБ у Львівській обл. надано тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у к/п №0000001 від 20.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України з можливістю їх вилучення, в тому числі до обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет.

За результатами отриманого тимчасового доступу до процесуальних документів к/п №0000001 встановлено, що 09.10.2024 за №05.14/24821-24-Вих. на адресу ТУ БЕБ у Львівській обл. із оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону надійшло повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення, а саме щодо спроби переміщення в пункті пропуску митного поста « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 в митному режимі «експорт» вантажним автомобілем марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причіп д.н.з. НОМЕР_3 , лінії (в розібраному вигляді) обладнання для незаконного виготовлення підакцизних товарів тютюнових виробів.

У результаті виїзду на вищевказану місцевість, 09.10.2024 проведено огляд місця події, в результаті якого встановлено, що вищевказаний автомобіль марки «DAF» перебуває під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким до протоколу огляду було долучено CMR, Invoice та митну декларацію №24UA17UO від 03.10.2024, де вантажовідправником обладнання є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , директор ОСОБА_11 ).

Вищевказаний транспортний засіб марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причіп д.н.з. НОМЕР_3 , було вилучено, про що складено відповідний протокол.

14.10.2024 працівниками ТУ БЕБ у Львівській обл. за участю спеціалістів Української Асоціації виробників тютюнових виробів « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на підставі ухвали слідчого судді від 10.10.2024 було проведено обшук автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причепа д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет.

Окрім цього, 09.10.2024 в ТУ БЕБ у Львівській обл. надійшла інформація про спробу переміщення в митному режимі «експорт» вантажним автомобілем марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 , аналогічного обладнання для виготовлення сигарет.

У результаті виїзду на вищевказану місцевість, 09.10.2024 було проведено огляд місця події, в результаті якого встановлено, що вищевказаний автомобіль марки «VOLVO» перебуває під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яким до протоколу огляду було долучено CMR, Invoice та митну декларацію №24UA15UO від 03.10.2024, де вантажовідправником обладнання є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , директор ОСОБА_11 ).

Вищезазначений транспортний засіб марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 , було вилучено, про що складено відповідний протокол.

Згодом, 15.10.2024 працівниками ТУ БЕБ у Львівській обл. за участю спеціалістів Української Асоціації виробників тютюнових виробів « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на підставі ухвали слідчого судді від 10.10.2024 було проведено обшук автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 , в ході якого виявлено та вилучено складові частини комплексу для виготовлення підакцизної продукції сигарет.

Відповідно до поданих декларантом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , менеджер ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_7 ) товарно-супровідних документів та митних декларацій, у вищевказаних транспортних засобах переміщувалося «Обладнання для пакування харчових, сипучих продуктів у розібраному вигляді для зручності перевезення». Код товару згідно УКТ ЗЕД .

Однак, в ході проведення санкціонованих обшуків за участю спеціалістів Української Асоціації виробників тютюнових виробів « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у причепах вищевказаних транспортних засобів виявлено та вилучено: комплекс для виготовлення підакцизної продукції сигарет та його складові частини (пакувальне обладнання), власником якого є ОСОБА_8 .

Окрім того, відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 03.01.2025 детективом отримано тимчасовий доступ до майна у к/п №0000001 від 20.01.2024, зокрема, до майна, зазначеного у прохальній частині клопотання прокурора (вилученого обладнання для виготовлення сигарет) та постановою детектива визнано речовими доказами в даному к/п №0000050.

Відтак, колегія суддів констатує, що виявлення та вилучення вищевказаного майна, із клопотанням про арешт якого прокурор звернувся до слідчого судді в межах к/п №0000050, було здійснено в межах к/п №0000001 від 20.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 КК України (виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів) та ч. 2 ст. 204 КК України (незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів).

В даному контексті заслуговує на увагу той факт, що ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2024 (справа №463/7937/24, провадження №1-кс/463/8407/24) було задоволено клопотання ст. детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Львівській обл. ОСОБА_14 та в межах к/п №0000001 було накладено арешт на обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет, вилучене в ході проведення 14.10.2024 обшуку автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причепа д.н.з. НОМЕР_3 , а саме на:

- навісні елементи комплексу ZJ 114 (фальш панелі та навісні металеві ящики), що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №1;

- 3 комутаційні металеві ящики для електричної та сигнальної комутації комплексу ZJ 114, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №2;

- навісні елементи комплексу ZJ 114 (фальш панелі та навісні металеві ящики), що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №3;

- металеві ящики та деталі для з`єднання у виді труб, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №4;

- вузол подачі тютюну, що міститься у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №5;

- машину для виготовлення сигарет, моделі YJ 114, із маркувальним позначенням «Z.I.K.A. 1804», що міститься у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №6;

- фільтрозбиральну машину, моделі YJ 214, із маркувальним позначенням «Z.I.K.A. 1801», що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №7;

- деталі пакувальної машини, розділені на окремі частини та на одній з яких наявне маркувальне позначення «Z.I.K.A. 1803», що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №8;

- бункер для тютюну та вузол загрузки тютюну в машину, що містяться у дерев`яній конструкції із маркувальним позначенням №9 (т. 1, а.с. 38-44).

Проте в подальшому, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2024 (справа №463/7937/24, провадження №11-сс/811/1591/24) було задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_15 та ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2024 скасовано, із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання детектива про накладення арешту на вищевказане майно обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет, вилучене в ході проведення 14.10.2024 обшуку автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причепа д.н.з. НОМЕР_3 , а також вирішено зазначене майно повернути його власнику ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 226-231).

Окрім того, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.10.2024 (справа №463/670/24, провадження №1-кс/463/8295/24) було задоволено клопотання ст. детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Львівській обл. ОСОБА_14 та в межах к/п №0000001 було накладено арешт на складові частини комплексу для виготовлення підакцизної продукції сигарет, вилучені в ході проведення 15.10.2024 обшуку транспортного засобу марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 , а саме на:

- фальш панелі (навісні дверцята, зйомні ящики), призначені для лінії пакування цигарок з фільтром HLP-180 (P-180), поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №1;

- окрему деталь зі складу комплексу HLP-180 (P-180), поміщена в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №2;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), що призначена до обгортання целофаном блоку з пачками цигарок з фільтром, поміщено в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №3;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), що за зовнішніми ознаками є станком моделі YB-99, призначений для обгортання целофаном декількох блоків із пачками зі цигарками з фільтром для пакування в єдиний комплект, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №4;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), зокрема частина станка моделі YB-43, призначена для пакування цигарок з фільтром у пачки, на якій наявне маркування "Z.I.K.A. 1806, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №5;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), призначена для пакування цигарок з фільтром у пачки, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №6;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), зокрема станок моделі YB-43, що призначений для пакування цигарок з фільтром у пачки з маркуванням на корпусі Z.I.K.A. 1811, поміщене в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №7;

- складову частину комплексу HLP-180 (P-180), а саме станок моделі YB-59, призначений для обгортання целофановою плівкою готової пачки цигарок із фільтром, поміщені в дерев`яну конструкцію з маркувальним позначенням №8 (т. 1, а.с. 72-81).

Разом із тим, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.12.2024 (справа №463/670/24, провадження №1-кс/463/9421/24) було частково задоволено клопотання представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_15 та у к/п №0000001 скасовано арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.10.2024 в частині заборони користування вищезазначеним майном, вилученим 15.10.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 (т. 1, а.с. 232-239).

Більш того, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.03.2025 (справа №463/670/24, провадження №1-кс/463/2583/25) було задоволено клопотання представника ОСОБА_15 в інтересах власника майна ОСОБА_8 та у к/п №0000001 було скасовано арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.10.2024 в частині заборони розпорядження, в тому числі відчуження, вищезгаданого майна, вилученого 15.10.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 (т. 1, а.с. 240-250).

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Будь-яких даних стосовно повернення органом досудового розслідування власнику майна ОСОБА_8 вилученого у нього вищевказаного майна матеріали судового провадження не містять.

Системний аналіз вищевказаних судових рішень свідчить про те, що після скасування ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2024 ухвали слідчого судді про накладення арешту на обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет, вилучене в ході проведення 14.10.2024 обшуку автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причепа д.н.з. НОМЕР_3 , з тієї підстави, що зазначене майно не могло відповідати критеріям речових доказів, оскільки в період часу внесення відомостей до ЄРДР у к/п №0000001 перебувало на відповідальному зберіганні у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » в межах іншого к/п №0000499 (т. 1, а.с. 229), органом досудового розслідування 12.12.2024 було ініційовано внесення до ЄРДР відомостей за №0000050 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України за тими ж фактами й обставинами, відомості про які вже були внесені до ЄРДР за №0000001, тобто за фактом переміщення через митний кордон України обладнання для незаконного виготовлення підакцизних товарів тютюнових виробів.

В подальшому, органом досудового розслідування 30.12.2024 в межах проведення досудового розслідування к/п №0000050 було отримано дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів у к/п №0000001 з можливістю їх вилучення, в тому числі до обладнання для виготовлення підакцизної продукції сигарет, вилученого в ході проведення 14.10.2024 обшуку автомобіля «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , причепа д.н.з. НОМЕР_3 , та в ході проведення 15.10.2024 обшуку транспортного засобу марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп д.н.з. НОМЕР_6 (т. 1, а.с. 105-107).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 03.01.2025, тимчасовий доступ було реалізовано та вилучене вищевказане майно (т. 1, а.с. 108-110).

В даному контексті апеляційний суд зауважує на тому, що органом досудового розслідування не було доведено зв`язку майна, зазначеного у клопотанні прокурора, із обставинами досудового розслідування к/п №0000050, з урахуванням того факту, що на таке майно вже неодноразово було накладено арешт в межах іншого кримінального провадження за тими ж фактами й обставинами та в подальшому такий арешт було скасовано відповідними ухвалами слідчих суддів та апеляційного суду, з констатацією того факту, що органом досудового розслідування не було доведено відповідності такого майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Окрім того, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.06.2025 (справа №463/5206/25, провадження №1-кс/463/5215/25) було задоволено частково скаргу представника ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_8 та було зобов`язано детективів ІНФОРМАЦІЯ_11 повернути майно, на яке було скасовано арешти, зокрема, вищевказані обладнання для виготовлення підакцизної продукції (сигарет) та складові частини комплексу для виготовлення підакцизної продукції (сигарет) (т. 2, а.с. 1-11).

В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 534 КПК України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Разом із тим, аналіз наявних у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалів свідчить про те, що детектив БЕБ України та прокурор-процесуальний керівник у кримінальному провадженні, достовірно розуміючи те, що арешт на вищевказане обладнання скасовано та орган досудового розслідування зобов`язано повернути майно його власнику ОСОБА_8 , зазначене вище судове рішення від 13.06.2025 негайно не виконали, натомість, 05.09.2025 ініціювали подання клопотання про арешт такого майна в межах іншого к/п №0000050 (т. 1, а.с. 1), не зважаючи на існування судових рішень, якими орган досудового розслідування було зобов`язано повернути таке майно його власнику.

Окрім того, в клопотанні про арешт майна в межах к/п №0000050 прокурор ОСОБА_9 не наводить переконливих обставин, які в свідчили про відповідність перерахованого у клопотанні майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, лише формально зазначає про те, що таке майно постановою ст. детектива ТУ БЕБ у Львівській обл. ОСОБА_14 від 03.01.2025 визнано речовими доказами (т. 1, а.с. 5), не уточнюючи саме, яким саме критеріям речових доказів відповідає зазначене майно.

Вищезазначені обставини не узгоджуються із завданнями кримінального провадження, визначеними ст. 2 КПК України, одними з яких є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Окрім того, такі дії органу досудового розслідування призводять до безпідставного обмеження права ОСОБА_8 на мирне володіння належним йому майном фундаментального права людини, закріплене в ст. 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини (ЄКПЛ), яке гарантує кожній особі можливість мирно користуватися своїм майном, не будучи свавільно позбавленою його державою, хоча держава може вводити обмеження в інтересах суспільства за певних умов і компенсацій.

Відтак, суд апеляційної інстанції доходить переконання про те, що прокурором не було обґрунтовано належним чином того, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна, відповідає критеріям речових доказів в даному кримінальному провадженні за фактом переміщення через державний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю (контрабанди товарів).

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді передчасною та доходить висновку про те, що при розгляді клопотання прокурора та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

При цьому, апеляційний суд на підставі аналізу наданих матеріалів не виключає відношення вилученого майна, а саме обладнання для виготовлення підакцизної продукції (сигарет) та складові частини комплексу для виготовлення підакцизної продукції (сигарет), до предмету доказування, однак, у зв`язку із зазначеними вище обставинами, вважає за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2025, якою в межах к/п №0000050 від 12.12.2024 накладено арешт на майно, відповідно до переліку в мотивувальній частині ухвали скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, перелік якого зазначено в мотивувальній частині ухвали, повернути прокурору-процесуальному керівнику у к/п №0000050 від 12.12.2024 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4