УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 335/4734/18

провадження № 51-4644 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Суть питання та встановлені судом обставини

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за:

- ч. 1 ст. 121 КК України - на строк 7 років;

- ч. 2 ст. 289 КК України - на строк 6 років без конфіскації майна;

- ч. 1 ст. 263 КК України - на строк 7 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 період попереднього ув`язнення з 03 березня по 05 липня 2018 року та з 25 березня 2019 року по 05 вересня 2023 року.

Дніпровський апеляційний суд 03 лютого 2025 року скасував вирок суду першої інстанції в частині заходу примусу і ухвалив новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі за:

- ч. 1 ст. 121 КК України - на строк 8 років;

- ч. 2 ст. 289 КК України - на строк 7 років з конфіскацією майна;

- ч. 1 ст. 263 КК України - на строк 7 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2025 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

За змістом скарги, ОСОБА_4 не погоджується з правовими висновками судів апеляційної та касаційної інстанцій за результатами розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , що містяться у вироку та постанові відповідно. Вважає, що висловлена у цих судових рішеннях позиція стосується безпосередньо інтересів скаржника, який утримується під вартою, та несприятливо впливає на його становище. У прохальній частині ОСОБА_4 просить змінити висновки, викладені у мотивувальній частині рішень.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що її необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 425 КПК України касаційну скаргу мають право подати:

1) засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого; 2) виправданий, його законний представник чи захисник

- у частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник

- у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 10) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження,

- у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

Крім цього, зважаючи на закріплені КПК України загальні засади кримінального провадження, в окремих визначених законом випадках передбачено можливість апеляційного та/або касаційного оскарження судових рішень особою, яка прямо не визначена законом як суб`єкт оскарження, однак таке рішення стосується її прав, свобод чи інтересів. При цьому йдеться про права, свободи та інтереси особи у конкретному кримінальному провадженні.

У розумінні кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не є такою особою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 335/4734/18), а тому не вправі оскаржити вирок апеляційного суду щодо нього в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 з огляду на положення ч. 1 ст. 425 КПК Українине є суб`єктом касаційного оскарження вироку Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 , його касаційна скарга підлягає поверненню.

З цих підстав та, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7