печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, із забороною користування та розпорядженням таким майном, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1. Вісімнадцять купюр номіналом 1000 грн. кожна, серії та номери яких відповідно: ЄР9470885, ЕА0112064, АР7780711, АР0684735, ГР8575014, АУ7894878, ЗМ2360637, БМ8610172, ГК6382812, БК3755394, ЕВ1973196, АД3287383, ВТ8194912, АГ5106847, АП4761730, ГН7752242, ЕУ0965942 та ГМ9457872;

2. Одну купюру номіналом 500 грн. серія та номер якої ЕИ0565174;

3. Одну купюру номіналом 100 грн. серія та номер якої ЄЄ9873791;

4. Одну купюру номіналом 50 грн. серія та номер якої ЕА2719483;

5. Десять купюр номіналом 100 доларів США кожна, серії та номери яких відповідно: QB15335496 А, QB15335495 А, РК62104324 І, РК62104323 І, QK38019148 A, РК86870833 Н, РК353622753 В, PF02228848 Р, РЕ27256073 D, MJ77753997 A;

6. Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, номер моделі НОМЕР_4/А, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

7. Суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожу на канабіс у двох прозорих пакетиках з полімерного матеріалу рожевого відтінку в порядку ст. 208 КПК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити у повному обсязі.

Власник майна та представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання в частині накладеня арешту на кошти в сумі 1000 доларів США, оскільки вони належать батькам ОСОБА_4 . Щодо вилученого телефону, то вказували, що пароль від нього був наданий.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000119 від 01.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Наказом Національної поліції України Управління поліції охорони в м. Києві № 182 о/с від 01.06.2022 сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора взводу № 2 роти реагування Дніпровського районного відділу.

Так, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше лютого 2025 року, ОСОБА_4 , діючи у за попередньою змовою з ОСОБА_7 організували придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та рослин на території м. Києва. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукували на території міста Києва осіб (покупців), які б придбали наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено від 5 грам і більше. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_4 запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено.

25.02.2025, ОСОБА_8 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем.

Так, 07.04.2025 о 14 год 15 хв ОСОБА_4 , діючи у за попередньою змовою з ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_8 придбати у них наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 надав ОСОБА_8 контактні дані ОСОБА_7 , який був заздалегідь обізнаний про умисел ОСОБА_4 та діючи за попередньою змовою з останнім підготував наркотичний засіб та рослину - канабіс для збуту ОСОБА_8

07.04.2025 о 16 год 02 хв, відповідно до попередньої домовленості між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, буд. 7, за детальною інструкцією ОСОБА_7 щодо місцезнаходження наркотичного засобу, який у вказаному місці попередньо захований останнім, піднявся на 10 поверх та на батареї в жерстяній банці забрав пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/21750-НЗПРАП від 10.04.2025 маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 5,81 г. та який згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) віднесено до списку 1 таблиці ІI «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», після чого ОСОБА_8 виконуючи інструкції ОСОБА_4 щодо оплати за наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено перерахував через термінал Приватбанку грошові кошти у сумі 2100 гривень на банківську картку Приватбанк з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 та яку останній надав ОСОБА_8 для оплати за канабіс, а саме 300 гривень за 1 грам наркотичного засобу.

Окрім цього, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукували на території міста Києва осіб (покупців), які б придбали наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено від 5 грам і більше. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_4 повторно запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якого обмежено.

Відповідно до досягнутої домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , 17.04.2025 приблизно о 12 год 45 хв ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, прибув на раніше вказане ОСОБА_4 місце, за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному місці та вказаний час ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зустрілися біля під`їзду та піднялися на 10 поверх за вказаною адресою, після чого, діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 паперовий згорток з наркотичним засобом обіг якого обмежено - канабіс, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/25377-НЗПРАП від 08.05.2025 маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 6,98 г. та який згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) віднесено до списку 1 таблиці ІI «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», після чого ОСОБА_4 передав вказаний паперовий згорток ОСОБА_8 та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 3000 гривень, а саме 300 гривень за 1 грам наркотичного засобу - канабіс.

Окрім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, близько 11 год. 10.07.2025 ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, домовившись з ОСОБА_10 , який діяв під контролем органу досудового розслідування, про збут наркотичного засобу та рослини - канабіс, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Червоної Калини 63-А, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою особистого збагачення, збув ОСОБА_10 наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якого обмежено, внаслідок чого отримав грошову винагороду у розмірі 18 тисяч гривень.

Під час проведення 10.07.2025 обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України вилучено:

1. Вісімнадцять купюр номіналом 1000 грн. кожна, серії та номери яких відповідно: ЄР9470885, ЕА0112064, АР7780711, АР0684735, ГР8575014, АУ7894878, ЗМ2360637, БМ8610172, ГК6382812, БК3755394, ЕВ1973196, АД3287383, ВТ8194912, АГ5106847, АП4761730, ГН7752242, ЕУ0965942 та ГМ9457872;

2. Одну купюру номіналом 500 грн. серія та номер якої ЕИ0565174;

3. Одну купюру номіналом 100 грн. серія та номер якої ЄЄ9873791;

4. Одну купюру номіналом 50 грн. серія та номер якої ЕА2719483;

5. Десять купюр номіналом 100 доларів США кожна, серії та номери яких відповідно: QB15335496 А, QB15335495 А, РК62104324 І, РК62104323 І, QK38019148 A, РК86870833 Н, РК353622753 В, PF02228848 Р, РЕ27256073 D, MJ77753997 A;

6. Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, номер моделі НОМЕР_4/А, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

7. Суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожу на канабіс у двох прозорих пакетиках з полімерного матеріалу рожевого відтінку.

Постановою про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 10.07.2025 вилучені під час проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, зазначені матеріальні об`єкти визнано та прилучено до матеріалів досудового розслідування, внесеного 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України, як речові докази.

Постановою прокурора від 10.07.2025 вказані вище предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025.

Клопотання про арешт майна направлено до суду 11.07.2025 рекомендованим листом за № 445.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що суха подрібнена речовина рослинного походження та імітаційні грошові засоби, з огляду на фабулу кримінального провадження, відповідають ознакам речових доказів.

Щодо мобільного телефону слідчий суддя враховує, що він міг використовуватися як засіб комунікації, а також містити відомості у вигляді переписки, пересланих документів та іншої інформації, яка має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування. У зв`язку з цим мобільний телефон також підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Що стосується вилучених грошових коштів у доларах США, то стороною захисту належними доказами не підтверджено належність цих коштів батькам ОСОБА_4 . Так, на дослідженому відео відображену особу, яка здійснює обмін грошових коштів, що не свідчить про їх належність третім особам. Інших доказів законності походження цих грошових коштів стороною захисту не надано, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що зазначені кошти могли бути отримані від реалізації наркотичних засобів, а тому також підлягають арешту з метоюзабезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 170, 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 арешт на майно, яке було виявлене та вилучене під проведення 10.07.2025 обшуку затриманої особи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1. Вісімнадцять купюр номіналом 1000 грн. кожна, серії та номери яких відповідно: ЄР9470885, ЕА0112064, АР7780711, АР0684735, ГР8575014, АУ7894878, ЗМ2360637, БМ8610172, ГК6382812, БК3755394, ЕВ1973196, АД3287383, ВТ8194912, АГ5106847, АП4761730, ГН7752242, ЕУ0965942 та ГМ9457872;

2. Одну купюру номіналом 500 грн. серія та номер якої ЕИ0565174;

3. Одну купюру номіналом 100 грн. серія та номер якої ЄЄ9873791;

4. Одну купюру номіналом 50 грн. серія та номер якої ЕА2719483;

5. Десять купюр номіналом 100 доларів США кожна, серії та номери яких відповідно: QB15335496 А, QB15335495 А, РК62104324 І, РК62104323 І, QK38019148 A, РК86870833 Н, РК353622753 В, PF02228848 Р, РЕ27256073 D, MJ77753997 A;

6. Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, номер моделі НОМЕР_4/А, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

7. Суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожу на канабіс у двох прозорих пакетиках з полімерного матеріалу рожевого відтінку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_11