Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/5087/25
Номер провадження 1-кп/650/24/26
УХВАЛА

УМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001297 від 17.06.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2025 року до Великоолександрівського районного суду Херсонської області від Бериславської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001297 від 17.06.2025 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки не відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечив. Просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, оскільки він має постійне місце проживання, місце роботи, ризики зазначені прокурором відсутні.

Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, зазначив, що він має постійне місце проживання, офіційно був працевлаштований і повинен годувати сім`ю, а не вона його.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить з наступного.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 спливає 11.01.2026, судовий розгляд кримінального провадження продовжується.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого); міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; постійного місця роботи, навчання; репутація, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (обвинувачується) особа.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також судом враховано наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, що у сукупності є підставою для продовження строків тримання його під вартою.

Оскільки ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу , було визначено розмір застави, суд вважає за необхідне також застосувати заставу, щоб не погіршувати становище обвинуваченого.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 331, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 07.03.2026 року, включно.

Визначити обвинуваченому заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на обвинуваченого покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення (для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення цієї ухвали).

Головуюча суддя ОСОБА_1