справа № 278/6110/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 рокум. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Житомирського районного суду Житомирської області кримінальне провадження № 0002530 від 10.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`яче Романівського району Житомирської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 14.11.2024 було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку із його примиренням з обвинуваченим; підтвердив суду, що останнім моральну та матеріальну шкоду йому було відшкодовано у сумі, що еквівалентна 12000 доларам США; цивільний позов до Моторно (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просив залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заяву потерпілого ОСОБА_6 , не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_6 ; зазначив, що із потерпілим він примирився, відшкодував йому завдані збитки.

Наслідки закриття кримінального провадження, як і право звернутись із цивільним позовом у цивільному провадженні при залишенні позовної заяви без розгляду судом було роз`яснено, а сторонам зрозумілі.

Захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, та закриття кримінального провадження на цій ж підставі; просив скасувати арешти, накладені у кримінальному провадженні.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України; також просив суд вирішити питання речових доказів та стягнути з обвинуваченого витрати, понесені в ході досудового розслідування даного кримінального провадження за проведені експертизи; цивільний позов просив залишити без розгляду.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, за правовим змістом ст. 46 КК, передумовою цього виду звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Особливістю такого проступку або злочину в даному випадку є обов`язкова наявність потерпілого, тобто особи, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і яка визнана потерпілим відповідно до ст. 55 КПК.

Підставами (умовами) для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК є два складових елементи, взятих у своїй єдності: це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Примирення винної особи з потерпілим - це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним; свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілому збитки та примирився з ним, що підтверджено потерпілим; при цьому, під час вчинення злочину ОСОБА_9 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Частиною першою ст.126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція неодноразово висловлювалася у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).

Запобіжний захід не застосований та відсутні підстави для його застосування.

Арешти, накладені на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягають скасуванню.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу потерпілому про можливість звернення з вимогами у порядку цивільного судочинства у разі необхідності захисту прав та інтересів.

Викривачі у даному кримінальному провадження відсутні.

На підставі ст. 44, 46 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 284, 285-286, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0002530 від 10.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , до Моторно (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 14766,96 грн.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду міста Житомира у справах № 295/12276/24 від 16.08.2024 та № 295/12277/24 від 19.08.2024, - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , - повернути власнику;

- автомобіль марки «BMW ACTIVEHYBRID 3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , - повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1