Справа № 196/126/26
№ провадження 1-кс/196/16/2026
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

02 лютого 2026 року с-ще Царичанка

Слідчий? ? суддя? ? Царичанського? ? районного? ? суду? ? Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює та не навчається, перебуває на обліку військовозобов`язаних, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Індустріального районного суду м.Дніпра від 29.09.2025 за ч.1 ст.309 КК України до пробаційного нагляду строком на один рік, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 129 ч.1, 162 ч.1, 289 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та в обґрунтування зазначила, що у провадженні СВ ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000016 від 18 січня 2026 року, за ознаками? кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України.

Так, 18.01.2026 близько 14.00 год. ОСОБА_6 , проходячи повз домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , побачив біля вказаного домоволодіння на узбіччі дороги автомобіль марки «Шкода Октавія», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Шкода Октавія», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 , діючи по раптово виниклому наміру направленому на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Шкода Октавія», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без будь-якого дозволу, не маючи права на користування даним транспортним засобом, з метою використання у власних потребах, підійшов до вищевказаного автомобіля, який стояв із ключами в замку запалення та запущеним двигуном, відчинив незачинені на замок передні водійські дверцята даного автомобіля, сів до його салону за кермо та почав рух, тим самим отримав змогу вільно розпоряджатись автомобілем і поїхав з місця події по вулиці Соборна в с-щі Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області, тобто умисно, таємно незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «Шкода Октавія», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 282 382,34 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят дві гривні 34 копійки), що становить понад сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який належний ОСОБА_8 .

Крім того, встановлено, що 26.01.2026 близько 16.20 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_3 , де в нього виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою; АДРЕСА_3 , належне ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, без відповідного дозволу власника на такі дії та без передбачених на те законом підстав, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду» ОСОБА_6 , впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканність іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, 26.01.2026 приблизно о 16.24 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) переліз через паркан, яким огороджена територія приватного домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію подвір`я (іншого володіння особи), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке на підставі свідоцтва про право на спадщину №119 від 28.02.2023 належить ОСОБА_9 , чим порушив, передбачене ст. 30 Конституції України конституційне право вказаної особи на недоторканість до іншого володіння особи.

Також, 27.01.2026 близько 12.00 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_4 , де в нього виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , належне ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, без відповідного дозволу власника на такі дії та без передбачених на те законом підстав, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду» ОСОБА_6 підійшов до металевої хвіртки паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканність іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, цього ж дня о 12.04 год. шляхом відчинення не зачиненої на замок хвіртки зайшов на територію приватного домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію подвір`я (іншого володіння особи), розташованого за вищевказаною адресою, після чого підійшовши до вхідних дверей житлового будинку та шляхом відкриття вхідних дверей, які були не замкнені на замок, незаконно проник в середину житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, яке на підставі свідоцтва про власність №304-р від 18.09.1998 належить ОСОБА_10 , чим порушив передбачене ст. 30 Конституції України конституційне право вказаної особи на недоторканість житла та статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Далі, 27.01.2026 близько 12.04 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , яке підставі свідоцтва про власність №304-р від 18.09.1998 належить ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи протиправний умисел спрямований на погрозу вбивством з метою залякати ОСОБА_11 , який перебував у приміщенні житлового будинку почав розмахувати перед останнім предметом схожим на ніж, при цьому звертаючись у словесній формі погрожував останньому здійсненням фізичної розправи над ним, тобто погрожувати вбивством ОСОБА_11 , який сприйняв дані погрози як реальні, тобто такі, що можуть бути здійснені та злякавшись за своє життя почав тікати від ОСОБА_6 вистрибнувши через вікно житлового будинку на подвір`я.

Також встановлено, що 28.01.2026 близько 08.59 години ОСОБА_6 маючи протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 пішки прибув до території вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_12 та фактичним користувачем якого є ОСОБА_13 .

Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, без відповідного дозволу власника на такі дії та без передбачених на те законом підстав, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду», ОСОБА_6 підійшов до металевої хвіртки паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканність іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, шляхом відчинення закритої на засув хвіртки зайшов на територію приватного домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію подвір`я (іншого володіння особи), розташованого вищевказаною адресою, яке на підставі договору купівлі-продажу №1124 від 22.10.2018 належить ОСОБА_12 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_13 , чим порушив, передбачене ст. 30 Конституції України конституційне право вказаної особи на недоторканість до іншого володіння особи.

Таким чином,? ОСОБА_6 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у незаконному проникненні до іншого володіння особи, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

30.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України.

Підозра, оголошена ОСОБА_6 обґрунтовується матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, за вчинення якого, відповідно до ч.1 ст.129 КК України, передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк; у вчиненні кримінального проступку, за вчинення якого відповідно до ч.1 ст.162 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, та у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч.2 ст.289 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду) вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.162 КК України та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, проживає не за місцем реєстрації, не працює, хоча за станом здоров`я та віком може працевлаштуватися та отримувати засоби для існування, що дає підстави вважати, що останній може не виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені КПК України та може в подальшому ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні) зазначає, що підозрюваному ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілих та свідків, а тому може незаконно впливати на останніх шляхом вмовляння, погроз чи підкупу, з метою зміни ними раніше наданих свідчень на свою користь.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) зазначає, що ОСОБА_6 постійного законного джерела прибутку не має, не одружений, утриманців не має, тривалий час офіційно ніде не працює, хоча за станом свого здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування, а також враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Індустріального районного суду м. Дніпра від 29.09.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік, на момент вчинення кримінальних правопорушень мав та на теперішній час має не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення у період пробаційного нагляду.

? ? ? У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.? ? ? ?

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання слідчої.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.01.2026 за №0000016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України.

30 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

? ? 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

? ? 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

? ? 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, наявність чи відсутність в її діях складу злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Поміж тим, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події - території біля домоволодіння АДРЕСА_2 від 18.01.2026; протоколом огляду автомобіля марки «Шкода Октавія», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.01.2026; протоколом огляду оптичного диску для лазерних систем зчитування від 27.01.2026, а саме: відеозапису із камер відеоспостережень з приміщення ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 18.01.2026, на якому зафіксовано як із центральної дороги у напрямку центру с-ща Царичанка звертає автомобіль марки «Шкода», сірого кольору та паркується перед приміщенням відділення поліції № 4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області із якого виходить хлопець та прямує до приміщення ВП № 4 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області; висновком судового експерта № СЕ-19/104-26/2446-Д від 21.01.2026, відповідно до якого сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 18х25 мм та 18х38мм, які були вилучені під час огляду місця події, а саме автомобіля марки «Шкода Октавія», сірого кольору, дн.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 , залишені, відповідно, вказівним та середнім пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; висновком судового експерта № СЕ-19/105-26/722-АВ від 28.01.2026, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки «SKODA» моделі «OCTAVIA», 2005 року виготовлення, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 1595 куб. см, станом на момент вчинення злочину, а саме на 18.01.2026 складає 282 382, 34 грн.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_14 від 29.01.2026; протоколом огляду місця поді - території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 від 26.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.01.2026; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 28.01.2026; протоколом огляду оптичного диску для лазерних систем зчитування від 28.01.2026, а саме: відеозапису з портативного відео реєстратора поліцейських СРПП ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 26.01.2026; протоколами допиту свідків поліцейського СРПП ВП №4 ДРУП №2 ОСОБА_17 та інспектора СРПП ВП №4 ДРУП №2 ОСОБА_18 від 29.01.2026; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 від 29.01.2026; протоколом огляду місця події - території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 від 28.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.01.2026; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_19 від 28.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_19 від 29.01.2026; протоколом огляду місця події - території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 від 28.01.2026; протоколом огляду оптичного диску для лазерних систем зчитування від 29.01.2026, а саме: відеозапису із камер відеоспостереження з території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_5 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 29.01.2026; протоколами допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 29.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_11 від 29.01.2026.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилається у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних проступків, а також у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, проживає не за місцем реєстрації, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює та не навчається, раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.

Судом оцінено в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного; соціальні зв`язки підозрюваного.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що існує достатньо підстав вважати, що з урахуванням слабких соціальних зв`язків підозрюваного, відсутності постійного місця роботи та офіційного джерела існування, відсутності постійного місця проживання, наявності судимості та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави для підозрюваного, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, слідчий суддя зазначає, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності підозрюваного чи обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 КПК України, враховуючи майновий стан підозрюваного; обставини, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу та вищенаведені ризики, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, внаслідок наявності доведених ризиків слідчий суддя вважає, що у випадку внесення застави на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, перелік яких наведено в резолютивній частині ухвали.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196-197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 02 лютого 2026 року.

Строк дії ухвали встановити до 30 березня 2026 року включно, якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 199 680 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (реквізити: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26239738, банк отримувача: ДКСУ в м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: за кого (ПІБ) та номер справи або частка майна такого).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, суд на підставі ч.ч. 5, 7 ст.194 КПК України зобов`язує підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора у визначений ними час, а також покладає на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу? слідчого, прокурора або? суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» Міністерства юстиції України.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.02.2026 року.

? ? ? ? ? ? Слідчий суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1