УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Лисаківськ Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ТОВ «Фіоліт», одруженого, має на утриманні двох дітей, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000543,

установила:

12.12.2025 прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , зобов`язавши його виконувати обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Слідчими СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 27.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 240, ч.1 ст. 209 КК України.

16 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч.1 ст. 209 КК України, а саме про те, що «Відповідно до п. 6.5. Статуту ТОВ «Фітоліт», затвердженого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №2/2015 від 21.09.2015, виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства. Від імені товариства в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством приймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами товариства, виступає розпорядником кредитів, представляє товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами, укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів товариства іншими особами, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обовязки між керівниками структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розвязанні завдань діяльності товариства, призначає на посади працівників товариства, його філій та представництв, інших підрозділів, переводить на іншу роботу, накладає стягнення, а також звільняє з роботи, укладає трудові договори з працівниками, представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, у суді, господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами. Надає довіреність для представництва прав та інтересів товариства в межах делегованих повноважень представникам.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Виходячи з викладеного, з 23.09.2015 ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», мав спрямовувати господарську та комерційну діяльність товариства для досягнення економічних і соціальних результатів згідно вимог чинного законодавства, ведення законної діяльності у сфері надрокористування, охорони, захисту та раціонального використання надр, на використання яких товариством одержано спеціальний дозвіл, ведення законної комерційної діяльності та отримання прибутку.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_5 , як службова особа товариства, вирішив використати своє службове становище та службові повноваження всупереч інтересам служби з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 1 Кодексу України про надра передбачено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 14, 20 згаданого кодексу передбачено, що надра надаються у користування для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ).

Для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, надра надаються у користування після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ).

Дослідно-промислова розробка корисних копалин здійснюється з метою уточнення їх окремих гірничо-геологічних та інших параметрів, вибору раціональних методів видобування мінеральної сировини на підставі проекту цих робіт, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Видобуті під час дослідно-промислової розробки корисні копалини підлягають реалізації у загальному порядку.

Відповідно до п.2.3 «Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №34/м від 03.03.2003, обсяг (кількість) корисних копалин (мінеральної сировини), що передбачається до видобутку, визначається для кожного виду корисної копалини та конкретного родовища окремо відповідно до інструкцій Державної комісії України по запасах корисних копалин із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1997 року №432, але не повинен перевищувати п`яти відсотків від запасів облікованих Державним балансом запасів корисних копалин (крім підземних вод) на підставі протоколу /протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин, щодо розгляду попередньої геолого економічної оцінки родовища.

Відповідно до постанови № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» вапняк відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт», ОСОБА_5 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи всупереч вимог природоохоронного законодавства, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення видобування понад встановлений обсяг (згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 наданого Державною службою геології та надр України) вапняку з родовища «Південно-Закупнянська ділянка», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0005, загальною площею 6,5 га, на відстані 0,35 км на південь від південно-західної околиці смт. Закупне Чемеровецього району Хмельницької області.

Так, згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 (Угоди №4728 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно- промислової розробки родовищ корисних копалин та додатку № 1 до угоди, які є додатками до згаданого дозволу) надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр передбачених дозволом, угодою та нормами діючого законодавства, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримуватись вимог, передбачених дозволом на угодою.

В Додатку 1 до Угоди про умови користування надрами від 26.02.2016 №4728, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016, передбачено запаси кондиційних вапняків в розмірі 1 млн. тон.

Отже, за весь період проведення дослідно-промислової розробки, згідно п. 2.3 Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення» №34/м, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Фітоліт», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення вимог п. 2.3 згаданого Положення, наведених вище умов спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 та додатків до нього, організував та здійснив незаконний видобуток вапняку понад встановлений обсяг в розмірі 236,67 тис тон, що становить 28,7% від передбачених Угодою №4728 від 26.02.2016 5% (50,0 тис. тон), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 239 млн 817 тис 711 гривень.

Окрім того встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фітоліт» №1/2015 від 20.03.2015 ОСОБА_5 , з 23.03.2015 призначено директором ТОВ «Фітоліт», (наказ від 23.03.2015 № 1-к).

Відповідно до п. 6.5. Статуту ТОВ «Фітоліт», затвердженого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №2/2015 від 21.09.2015, виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства. Від імені товариства в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством приймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами товариства, виступає розпорядником кредитів, представляє товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами, укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів товариства іншими особами, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обовязки між керівниками структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розвязанні завдань діяльності товариства, призначає на посади працівників товариства, його філій та представництв, інших підрозділів, переводить на іншу роботу, накладає стягнення, а також звільняє з роботи, укладає трудові договори з працівниками, представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, у суді, господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами. Надає довіреність для представництва прав та інтересів товариства в межах делегованих повноважень представникам.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, в силу займаної посади ОСОБА_5 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Виходячи з викладеного, з 23.09.2015 ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», мав спрямовувати господарську та комерційну діяльність товариства для досягнення економічних і соціальних результатів згідно вимог чинного законодавства, ведення законної діяльності у сфері надрокористування, охорони, захисту та раціонального використання надр, на використання яких товариством одержано спеціальний дозвіл, ведення законної комерційної діяльності та отримання прибутку.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_5 , як службова особа товариства, вирішив використати своє службове становище та службові повноваження всупереч інтересам служби з метою видобування корисних копалин загальнодержавного значення понад дозволений обсяг та їх подальшої реалізації під виглядом законно видобутої продукції, таким чином здійснивши легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи всупереч вимог природоохоронного законодавства, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення видобування понад встановлений обсяг (згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 наданого Державною службою геології та надр України) вапняку з родовища «Південно-Закупнянська ділянка», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0005, загальною площею 6,5 га, на відстані 0,35 км на південь від південно-західної околиці смт. Закупне Чемеровецього району Хмельницької області.

Так, згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 (Угоди №4728 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно- промислової розробки родовищ корисних копалин та додатку № 1 до угоди, які є додатками до згаданого дозволу) надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр передбачених дозволом, угодою та нормами діючого законодавства, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримуватись вимог, передбачених дозволом на угодою.

В Додатку 1 до Угоди про умови користування надрами від 26.02.2016 №4728, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016, передбачено запаси кондиційних вапняків в розмірі 1 млн. тон.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Фітоліт», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення вимог п. 2.3 згаданого Положення, наведених вище умов спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 та додатків до нього, організував та здійснив незаконний видобуток вапняку понад встановлений обсяг в розмірі 236,67 тис тон, що становить 28,7% від передбачених Угодою №4728 від 26.02.2016 5% (50,0 тис. тон), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 239 млн 817 тис 711 гривень.

Набувши таким протиправним чином 236,67 тис тон вапняку, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, усвідомлюючи, що видобутий вапняк одержаний злочинним шляхом, ОСОБА_5 володів, використовував, розпоряджався ним, у тому числі здійснював правочини з ним, а саме продаж третім особам, які не були залучені до злочинної діяльності та не були обізнані про джерело походження незаконно видобутого вапняку. Таким чином, він здійснював зміну його форми (перетворення) з вапняку у грошові кошти.

Отже, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, здійснював систематичний видобуток вапняку понад дозволений обсяг та видобув таким чином 236,67 тис тон, який в подальшому під виглядом законно видобутої продукції реалізовував, внаслідок чого товариством за незаконно видобутий вапняк отримано грошові кошти в розмірі 56 млн 932 тис 446 грн 80 коп.».

На підтвердження обґрунтованості підозри прокурором представлено: висновок експертів за результатами проведення комплексної судової інженерно-екологічної експертизи та експертизи безпеки життєдіяльності №4348/24-46/4349/24-63 від 25.08.2025; інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання; зобов`язано підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; обмежити спілкування зі свідками; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2025 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до чотирьох місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна.

Однак, вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки слідчим та прокурором не наведено обставин, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У судовому засіданні прокурор та слідча охарактеризували процесуальну поведінку підозрюваного як належну.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, утримує двох дітей, раніше не судимий, а тому ніщо з долучених до матеріалів клопотання доказів не свідчить про намір підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування.

Разом із тим, дослідивши матеріали клопотання, уважаю, що наявні обґрунтовані підстави уважати, що ризик незаконного впливу на свідків, показання яких мають суттєве значення для досудового розслідування з метою зміни останніми наданих свідчень або відмови від надавання показань в подальшому, продовжує існувати.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 16.02.2025, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити у межах строків досудового розслідування строк дії покладених на підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_5 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.10.2025 про обрання запобіжного заходу.

Разом із тим, клопотання у частині вимог про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає у зв`язку із наступним.

Так, ч. 1 ст. 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Положеннями ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не встановлено строку дії особистого зобов`язання як запобіжного заходу та порядку його продовження.

Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження діють певний, визначений ухвалою суду або слідчого судді строк (ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 1 ст. 197 КПК України).

КПК України не містить положень про те, що інші запобіжні заходи, у тому числі і особисте зобов`язання, мають обмежений строк дії, а тому в задовленні клопотання в частині вимог про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Продовжити на строк по 09.02.2026 включно строк дії покладених на підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками.

Ухвала діє по 09.02.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя