Справа №295/376/26
УХВАЛА

16.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000336 від 12.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир від 28.03.2024 (справа 295/3995/24) у кримінальному провадженні №0000336 від 12.03.2024, з метою подальшої передачі автомобіля марки DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , 1995 року випуску, червоного кольору, ідентифікаційний номер шасі (рами) якого піддавався зміні шляхом демонтажу металевої пластини з ідентифікаційним маркуванням та перезакріпленням заводської дублюючої таблички з ідентифікаційними номером шасі (рами), у власність держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації для потреб Збройних Сил України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир від 28.03.2024 (справа №295/3995/24) у кримінальному провадженні №0000336 від 12.03.2024 накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення 11.03.2024 огляду місця події, що за адресою: автодорога с. Дівочки - с. Бежів Житомирського району Житомирської області, а саме: транспортний засіб DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , в кузові червоного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19.01.2006, яке видане на ім`я ОСОБА_4 , транспортний засіб DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , при цьому вищевказаний автомобіль передано у власність ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-24/5163-ДД від 10.04.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 19.01.2006 на ім`я ОСОБА_4 , відповідає аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу. Вказане свідоцтво знаходиться у матеріалах кримінального провадження.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-24/5141-КДТЗ від 15.04.2024 ідентифікаційний номер шасі (рами) представленого на дослідження транспортного засобу DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_1 , має ознаки зміни. Ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_4 », номер двигуна « НОМЕР_5 » представленого на дослідження транспортного засобу ознак змін не мають. Ідентифікаційний номер шасі (рами) змінювався шляхом демонтажу металевої пластини з ідентифікаційним маркуванням та перезакріплення заводської дублюючої таблички з ідентифікаційним номером шасі (рами).

До теперішнього часу жодній особі не повідомлено про підозру.

ОСОБА_3 вказує, що має намір передати транспортний засіб DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , 1995 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , у користування Збройним Силам України в особі Житомирської обласної військової адміністрації.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить проводити без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій вона вказує, що проти скасування арешту не заперечує. Розгляд клопотання просить проводити без участі прокурора.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від дізнавача ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій він вказує, що проти скасування арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в межах кримінального провадження №0000336 від 12.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.03.2024 у справі №295/3995/24 накладено арешт на транспортний засіб «Daewoo Lublin», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові червоного кольору з № НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_4 та перебували у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово позбавлено власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ними.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 19.01.2006, транспортний засіб DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 .

Зі змісту протоколу огляду місця події від 11.03.2024 вбачається, що на момент вилучення транспортного засобу DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 19.01.2006, зазначене майно перебувало у користуванні ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-24/5163-ДД від 10.04.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 19.01.2006 на ім`я ОСОБА_4 , відповідає аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-24/5141-КДТЗ від 15.04.2024 ідентифікаційний номер шасі (рами) представленого на дослідження транспортного засобу DAEWOO Lublin, д.н.з НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_1 , має ознаки зміни. Ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_4 », номер двигуна « НОМЕР_5 » представленого на дослідження транспортного засобу ознак змін не мають. Ідентифікаційний номер шасі (рами) змінювався шляхом демонтажу металевої пластини з ідентифікаційним маркуванням та перезакріплення заводської дублюючої таблички з ідентифікаційним номером шасі (рами).

ОСОБА_3 у клопотанні вказує, що просить скасувати арешт автомобіля з метою його передачі на потреби Збройних Сил України.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту обставини кримінального провадження, а саме відсутність необхідності у подальшому арешті майна, що вбачається з із заяв прокурора та дізнавача, які не заперечують проти задоволення клопотання, отже причини, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження відсутні, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у права власника арештованого майна, тому, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 22, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.03.2024 у справі №295/3995/24 на транспортний засіб DAEWOO Lublin, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові червоного кольору з № НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та повернути його особі, у якої це майно було вилучене.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1