Справа № 195/612/25
У Х В А Л А

іменем України

09.01.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратуриу сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженню № 0000049 від 11.02.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 11.02.2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.358 КК України.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2026 головуючим суддею у справі про продовження строку тримання під вартою визначено ОСОБА_1 .

Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.06.2025 включно.

Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні 22.04.2025 направлено до Томаківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 продовжено до 09.01.2026 включно.

Зважаючи на викладене, строк дії вищезазначеного запобіжного заходу спливає, в зв`язку з чим виникла потреба про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5

02.01.2026 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженню про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , оскільки останньому продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09.01.2026 року включно.

Зважаючи на викладене, строк дії вищезазначеного запобіжного заходу спливає, в зв`язку з чим виникла потреба про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики щодо невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений заперечує проти вказаного клопотання.

Захисник обвинуваченого проти даного клопотання заперечує, оскільки вважає, що ризики щодо невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків змінилися та просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши клопотання сторони обвинувачення, додані докази, матеріали справи, приходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.06.2025 включно.

Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні 22.04.2025 направлено до Томаківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 продовжено до 09.01.2026 включно.

Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується 09.01.2026 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Суд, бере до уваги, що громадянин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років; у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказані діяння є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому обвинувачується, виникла необхідність продовжити запобіжний захід стосовно обвинуваченого, який попередить настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

п. 1 - ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад п`ять, що може спонукати його переховуватися від суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

п. 3 - ОСОБА_5 у разі визнання його винним може вчинити дії щодо впливу на свідків та потерпілого з метою уникнення покарання за вчинене ним діяння

п. 5 - ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків - переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливати на свідків чи потерпілого.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, у яких обвинувачується, тому виникла необхідність продовжити застосування до обвинуваченого запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Тобто сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки підозрюваного

Слід зазначити, що відповідно до вимог п.3 ст.5 розділу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, звільнення обвинуваченого може ставитись в залежність від надання гарантії явки до суду.

Таким чином, згідно з вимогами ст.331 КПК України, виходячи з положень ст.ст.177, 183, 194, 199 КПК України, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки прокурором доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не припинили свого існування.

Отже, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 діб.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, фактично має місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

Так, статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. До клопотання мають бути додані копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст.263 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років та від 3 до 7 років, та які вчиненні на протязі двох місяців, що свідчить про те, що громадянин ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення та з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт - необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,197,199,331,372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Термін запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.358 КК України, у вигляді тримання під вартою - продовжити строком на 60 діб, тобто до 09.03.2026 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.358 КК України - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

09.01.2026