Справа № 729/1563/25
1-кс/729/124/25

У Х В А Л А

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_3 перебуває на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та благоустрою Новобасанської сільської ради та як фахівець- будівельник у складі комісії, створеної відповідно до розпорядження сільського голови Новобасанської сільської ради №18-од від 11.04.2022 для обстеження пошкоджених в результаті збройної агресії військ російської федерації житлових будинків на території Новобасанської сільської ради, здійснював функції представника органу місцевого самоврядування та в своїй компетенції був наділений правом у складі комісії проводити обстеження пошкоджених об`єктів нерухомого майна, визначати обсяг пошкоджень, приймати рішення про надання компенсації тощо.
Слідчий у клопотанні вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у 2022 році, ОСОБА_3 , який є посадовою особою органу місцевого самоврядування, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді грошових коштів на відновлення пошкодженого майна за рахунок Державного бюджету України, яким було достовірно відомо про невідповідність обсягів пошкоджень з фактичними обсягами пошкоджень, використовуючи службове становище, з мотивів незаконного збагачення інших осіб за рахунок чужого майна та з метою збільшення фондів цих осіб, внаслідок протиправного обернення бюджетних грошових коштів на їх користь (матеріали відносно яких скеровано до суду) здійснив розтрату чужого майна, а саме бюджетних коштів, чим Державному бюджету завдано матеріальної шкоди на загальну суму 201189,27 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
02.09.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними під час досудого розслідування доказами в їх сукупності.
Як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому.
Захисник ОСОБА_4 , якого підтримав підозрюваний, заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри, яка на даному етапі слідства не підтверджується відповідними доказами, недоведеність заявлених ризиків та непомірний для підозрюваного розмір застави. Вважають, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, повністю усуне вказані прокурором у клопотанні ризики, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, авторитет у громаді, одружений, має двох дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Захисник ОСОБА_5 просив повністю відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність та поверхневість ризиків зазначених прокурором, непомірний розмір застави, який належним чином не обгрунтований.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу, додані до нього матеріали, письмові заперечення, дійшов такого висновку.
02.09.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення на даний час підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування, зокрема, актом № 25 обстеження житла, зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією рф від 29.06.2022; чек-листом з визначення розміру компенсації для відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна; рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації з пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій №134 від 17.04.2024; протоколом огляду від 28.05.2025; витягами з державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією рф від 21.05.2025; висновком експерта від 29.05.2025 № СЕ-19/125-25/6855-БТ; чек - листом про визначення розміру компенсації для відновлення пошкодження об`єкта нерухомого майна; актом № 25 обстеження житла, зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією рф від 20.04.2022; рішенням комісії з розгляду питань, щодо надання компенсації з пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій № 123 від 19.02.2024; чек - листом про визначення розміру компенсації для відновлення пошкодження об`єкта нерухомого майна; висновком експерта від 25.06.2025 № СЕ-19/125-25/8566-БТ.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри зводяться до оцінки наданих до клопотання доказів щодо їх належності та достатності. Жодного доказу на спростування обґрунтованості підозри сторона захисту не надала.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання повідомлена ОСОБА_3 підозра у є обґрунтованою, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація про те, що ОСОБА_3 міг вчинити зазначений вище злочин.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_3 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обізнаність ОСОБА_3 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.
При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків, існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_3 у можливому вчиненні кримінального правопорушення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, він раніше не судимий, сімейний стан (одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та доньку студентку), наявність постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, міцність соціальних зв"язків, його майновий стан.
Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження застосування до підозрюваного запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.
Проте, за встановлених обставин, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як застава, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У судовому засіданні встановлено, що клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу підозрюваному неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.
Таким чином, оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Згідно частин 1, 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам передбаченим п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків, необхідним та достатнім буде застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_3 відмовити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, крім участі в слідчих діях та в суді;
5) здати, у разі наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Під розпис повідомити підозрюваного про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначити строк дії обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.11.2025.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого слідчого відділення ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Вручити копію ухвали прокурору, підозрюваному, захисникам негайно після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.09.2025 о 09 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1