УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На обґрунтування скарги представник зазначає, що 31.03.2025 за вих. № 45399/9.1.4/15-25 Міністерство юстиції України, за підписом першого заступника Міністра - ОСОБА_4 звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365 та 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_5 , в результаті чого Державному бюджету України завдано збитків у зв`язку із виплатою йому відшкодування в розмірі 429632,48 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Костюченко та інші проти України».

За наслідками розгляду такої заяви про вчинення кримінального правопорушення керівником Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 письмово повідомлено Міністерству юстиції України про те, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення конкретними особами кримінального правопорушення, у зв`язку із чим підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на даний час не вбачається. Таким чином, уповноважені особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з цим представник заявника просить зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести до ЄРДР відомості за заявою Міністерства юстиції України 31.03.2025 за вих. № 45399/9.1.4/15-25 про вчинення кримінальних правопорушень та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання представник заявника, будучи належним чином та завчасно повідомленим, не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі, при цьому зазначив, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

Уповноважений слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином та завчасно, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою представник заявника зазначає, що 31.03.2025 за вих. № 45399/9.1.4/15-25 Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364. 365 та 367 КК України, однак уповноважені особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

Відповідно до п.2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Також, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на думку заявника має місце вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя убачає, що зміст заяви адвоката представника Міністерства юстиції України від 31.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення, не містить відомостей та об`єктивних даних, що свідчили про вчинення конкретними особами кримінального правопорушення, як вважає заявник.

Наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365 та 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту

наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально- караних діянь. Водночас лише виплата коштів з Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доводи представника заявника необгрунтованими, а викладені в заяві обставини не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 31.03.2025 за вих. № 45399/9.1.4/15-25.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя