УХВАЛА

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 345/3912/25

провадження № 51-371ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано?Франківської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення, де висуває вимогу про їх скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає адвокат, який діє як представник певної особи, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Перелік документів, якими підтверджуються повноваження представника у кримінальному провадженні, визначено у положеннях ст. 50 КПК у взаємозв`язку з іншими нормами цього Кодексу, які визначають повноваження представника тієї або іншої особи певного статусу.

Всупереч зазначеним вимогам закону, на підтвердження своїх повноважень на представництво ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 додав лише доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24 грудня 2025 року № 017/06.1/12123, натомість копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що є обов`язковим для підтвердження повноважень представника на участь у кримінальному провадженні, до касаційної скарги не додано.

Крім того, у касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 зазначає, що діє як представник потерпілого ОСОБА_5 , в інтересах якого подає касаційну скаргу. Водночас вказує про те, що неодноразово ухваленими рішеннями щодо відповідних клопотань останнього орган досудового розслідування відмовив визнавати ОСОБА_5 потерпілим в цьому провадженні, отже, фактично стверджує про те, що у такому статусі орган досудового розслідування останнього процесуально не сприймав. При цьому, не вказує, які матеріали справи дають підґрунтя до висновку стосовно того, що ОСОБА_5 набув такого статусу попри рішення органу досудового розслідування про протилежне, та на підставі яких приписів КПК такий висновок ґрунтується.

Вказане є вагомим і в сенсі вирішення питання про відкриття касаційного провадження в контексті приписів ст. 425 КПК, де визначено перелік осіб, які мають право звернутися із відповідною скаргою. Відсутність вмотивованого обґрунтування, яке спирається на матеріали провадження та норми кримінального процесуального закону, позбавляє Суд можливості перевірити наявність підстав у адвоката діяти саме в статусі представника потерпілого в цьому провадженні, й це перешкоджає Суду належним чином встановити відповідного суб`єкта звернення до суду касаційної інстанції, в контексті положень ст. 425 вказаного Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Адвокат ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що на момент звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не було вирішено клопотання ОСОБА_6 про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, а тому застосуванню підлягають наслідки, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК.

Натомість адвокат не обґрунтовує, з посиланням на норми КПК та матеріали кримінального провадження, які підстави мав суд першої інстанції вважати ОСОБА_6 потерпілим у цьому провадженні та дотримувати приписи, передбачені статтями 56, 135, 136 цього Кодексу, враховуючи, що орган досудового розслідування в постановлених рішеннях відмовив у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

З оскаржених судових рішень вбачається, що ухвалою суду першої інстанції, залишеною без змін апеляційним судом, кримінальне провадження № 0000295 від 25 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384 та ч. 1 ст. 272 Кримінального кодексу України, було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, у касаційній скарзі не наведено обґрунтування того, які матеріали провадження не отримали належної оцінки судами попередніх інстанцій, які норми КПК порушені під час постановлення оскаржених рішень, які мотиви і висновки судів є необґрунтованими, невмотивованими чи незаконними, яким правозастосовним позиціям Верховного Суду суперечать їх висновки, яким чином обставини, на які посилається адвокат, перешкодили судам ухвалити рішення, яке відповідає вимогам статей 91, 94, 370 КПК.

Також у касаційній скарзі не наведено обґрунтування того, яких порушень норм матеріального або процесуального закону припустився суд апеляційної інстанції в аспекті реалізації приписів статей 404, 405, 412-414, 419 КПК при перегляді ухвали Калуського міськрайонного суду Івано?Франківської області від 07 серпня 2025 року, з огляду на межі апеляційного перегляду (ч. 1 ст. 404 КПК). Не зазначено, які доводи апеляційної скарги залишилися без мотивованої відповіді, яких норм кримінального процесуального закону недотримався апеляційний суд при апеляційному розгляді тощо.

Формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, який переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд стороною, що встановлено в приписах ч. 2 ст. 433 та ч. 3 ст. 26 КПК, а тому не може самостійно відшуковувати відповідні підґрунтя для задоволення касаційної скарги та в подальшому прийняття одного з рішень, передбачених ст. 438 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3