Номер провадження: 21-з/813/57/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001120 від 13.06.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2020 року народження, працюючого за наймом водієм, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 7169,40 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 9513,30 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 320000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 180000 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись із вироком суду в частині вирішення цивільного позову до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_7 задоволено частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасовано в частині вирішення цивільного позову.

Призначено новий розгляд цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в тому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з заявою про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025, в якій просить роз`яснити момент закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_5 , як додаткового покарання за вироком суду у справі №947/31693/23, із врахуванням початку фактичного позбавлення права керування транспортними засобами саме з 19.07.2024.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення заяви, обвинуваченого, який підтримав заяву, перевіривши матеріали судового провадження та доводи заяви, апеляційний суд доходить таких висновків.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 404 («Межі перегляду судом апеляційної інстанції») КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого; якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Керуючись вказаними вище вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів, переглядаючи в апеляційній інстанції вирок суду першої інстанції виключно в межах апеляційної скарги представника потерпілої особи, своєю ухвалою від 10.06.2025 скасувала вирок в частині вирішення цивільного позову, а в іншій частині вирок суду залишила без змін.

Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Тобто, згідно вказаної норми роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення і розуміння під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в його роз`ясненні.

Так, оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 7169,40 грн.

При цьому вирок суду першої інстанції в цій частині ніким з учасників кримінального провадження не оскаржувався і відповідно був колегією суддів залишений без змін.

З огляду на викладене, призначення ОСОБА_5 додаткового покарання, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, не було предметом апеляційного перегляду судового рішення.

Зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 вбачається, що дане судове рішення є зрозумілим та не потребує додаткового роз`яснення з огляду на те, що воно не припускає різних варіантів свого тлумачення та не містить положень, що викликають суперечності з приводу його розуміння, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали викладені в доступній формі, є доступними для сприйняття та її зрозумілість є очевидною, рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 534 КПК, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 535 КПК судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної інстанції.

Інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні під час виконання вироків має право вирішувати суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК), згідно якої клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 ч. 1 ст. 537, ст. 538 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки питання, які ставить в своїй заяві обвинувачений не були предметом перегляду апеляційним судом, а зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 вбачається, що дане судове рішення є зрозумілим та не потребує додаткового роз`яснення, тому заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 379, 380, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 10.06.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_5 , засудженого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України- залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3