Провадження №1-кп/750/868/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000678 від 18.06.2025, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова у справі №750/11825/18 від 12.12.2018 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня 05.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам, зазначеним у рішенні суду, умисно, систематично, безперервно, починаючи з 01.01.2023, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно кошти на утримання сина не виплачує, заходи для погашення заборгованості, що утворилась, не приймає, жодним чином не приймає участі у вихованні та розвитку дитини. Поряд з цим, будучи працездатним, не звернувся до органів Державної служби зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійну офіційну роботу не шукав, ніде не працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період часу з 01.01.2023 по 01.09.2025 в розмірі 95485,50 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок), що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, мотивом, метою, наслідками, сумою заборгованості та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, котрі були встановлені та вказані правильно, і всі ці обставини він визнає повністю. Вказав, що дійсно не сплачував аліменти на дитину через відсутність доходу, буде вживати заходи до працевлаштування і сплачувати заборгованість та надавати допомогу дитині. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що на її утриманні перебуває дитина - син ОСОБА_7 , 2013 року народження, на користь якого обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти згідно рішення суду, проте ухилився від сплати аліментів, починаючи з 2023 року жодного разу не сплатив, не допомагає, у вихованні участі не приймає. На призначенні суворого покарання не наполягає, бажає, щоб обвинувачений працював і допомагав.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, законного представника неповнолітнього потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та характеристику за таким, відсутність попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися, і підстав для їх обрання судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 164 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити засудженому наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт - притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1