Справа № 571/2476/25
Провадження № 1-кп/571/227/2025
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000010 від 10.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рокитнівського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000010 від 10.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 08 вересня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 08 листопада 2025 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків: прибувати до суду за викликом на визначені дату та час; цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, оскільки ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

В обгрунтування зазначених ризиків прокурор вказує, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Місце вчинення дій, в яких підозрюється ОСОБА_4 , є прикордонного територією, межує з територією республіки Білорусь. Також наявні відомості дозволяють обґрунтовано припустити, що ОСОБА_4 попередньо аналізував місцевість на предмет розміщення пунктів контролю Державної прикордонної служби, Національної поліції України, руху мобільних груп та підрозділів, чергових добових нарядів, ландшафту, який є придатним для перетину державного кордону України та республіки Білорусь. Зазначене дозволяє обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 може покинути підконтрольну територію України та переховуватись за її межами.

Більш того, останній має право виїзду за кордон. У зв`язку з цим, беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від суду, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ним покладених на нього обов`язків, (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в подальшому можуть змінити свої показання під впливом умовлянь та погроз останнього. Крім того, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може домовитись з особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, про спільну модель поведінки або здійснення ними впливу на свідків. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним переправленням через державний кордон України, що дозволяє припустити, що останній, маючи при цьому відповідні знайомства та злочинні зв`язки, й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки Білорусі, а тому перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти аналогічні чи інші кримінальні правопорушення, (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наведені ризики існували на момент обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та на даний час не зменшилися, а застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 вважає, що достатнім буде застосувати до обвинуваченого нічний домашній арешт з огляду на те, що жодним чином обвинувачений не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені у клопотанні ризики є необґрунтованими та недоведеними. Обвинувачений є особою молодого віку, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Тому просить клопотання прокурора задовольнити частково та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника та доповнив, що такий запобіжних захід позбавляє його можливості працевлаштуватися та при потребі залишати місце проживання.Він проживає з батьками пенсіонерами та братом, батьки потребують його допомоги. Тому просив застосувати відносно нього нічний домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За приписами ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що обвинувачений проживає у іншій області, що є значно віддалено від Рокитнівського районного суду Рівненської області Обвинувачений не навчається, не працює, не одружений, проживає з батьками та повнолітнім братом. До набуття статусу обвинуваченого не навчався та не працював. Зважаючи на вік обвинуваченого, останній має можливість вільно виїхати за межі України.

Оцінюючи ризик переховування від суду чи скоєння іншого злочину, суд приймає до уваги суворість покарання, яке може бути призначено у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні зазначеного злочину, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у рішенні від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України».

Суд дійшов до переконання, що на теперішній час продовжують існувати ризики, наведені у клопотанні, у зв`язку з чим обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись приписами ст.ст.177,178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити застосування відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України та вважає, що таких запобіжний захід є необхідним для запобігання спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та можливості продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 315,331,350,372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити .

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, до 08 січня 2026 року, з покладенням на обвинуваченого обов`язків:

- прибувати до суду за викликом на визначені дату та час;

-цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Ухвала діє до 08 січня 2026 року.

Копію ухвали направити прокурору - для організації виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09 год 10 хв. 06.11.2025.

Суддя ОСОБА_1