Справа 164/2553/25
п/с 1-кп/164/300/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарово Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, солдата військової частини НОМЕР_1 ,раніше не судимого, запобіжний захід щодо підозрюваного не обирався, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000468 від 12 жовтня 2024 року, про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2025 рокув Маневицький районний суд Волинської області надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000468 від 12 жовтня 2024 року, про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в зв`язку з добровільним зверненням ОСОБА_4 із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

З клопотання встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 190 від 23 червня 2024 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 було зарахованого до списків особового складу, на всі види забезпечення, та з 23 червня 2024 року зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 , який прибув з в/ч НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 1 серпня 2024 року № 237 солдату ОСОБА_4 було надано частину щорічної основної відпустки в період з 1 серпня 2024 року по 10 серпня 2024 року, яку останній повинен був проводити за місцем свого проживання.

На підставі Указу Президента України „Про введення воєнного стану в України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану було введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Будучи військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишали їх без дозволу командира (начальника).

Згідно п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), о 8 годині 00 хвилин 11 серпня 2024 року не з`явився з щорічної основної відпустки на службу без поважних причин, не повернувшись з основної щорічної відпустки до місця розташування військової частини НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_2 .

В період з 11 серпня 2024 року по 21 серпня 2024 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого постійного проживання в с. Комарове Камінь-Каширського району Волинської області.

22 серпня 2024 року солдат ОСОБА_4 з метою припинення вчинення ним триваючого кримінального правопорушення та продовження проходження військової служби самостійно прибув до військової частини НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_2 , чим було припинено вчинення даного кримінального правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підтримав, оскільки ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого і прокурора про намір повернутися до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби та отримав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав, не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності згідно ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти наступні рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8, 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно ч. 5 ст. 401 КК України, суд вважає, що клопотання прокурора є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

7 вересня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану від 20 серпня 2024 року. Вказаним законом було ст. 401 КК України доповнено частиною п?ятою, якою визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2, 3ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз?яснюється право на таке звільнення.Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз?яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п?ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п?ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов?язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов?язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов?язкова сукупність таких умов, як: особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, вчинене під час дії воєнного стану; особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого і прокурора про намір повернутися до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби та отримав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби, проти закриття кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України не заперечує, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 284-288, 314, 350, 369-372, 392-395 КПК України, ст.ст. 4, 5, 44, 401 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Зобов?язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання даною ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов?язатиОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання даною ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Копію ухвали направити у військову частину НОМЕР_1 для відому та виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1