Справа № 570/5758/25
Номер провадження 1-кс/570/650/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурора Рівненської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Рівненського районного управління поліції Головного управління поліції у Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703 від 03.11.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою загальною освітою, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и л а:

14 листопада 2025 старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_5 (далі слідчий) за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурор) звернулася до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Короткий зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, 17.09.2025 року, в ранішню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-XI, який в подальшому продовжено, перебуваючи за адресою місця свого проживання по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «XIOMI REDMI NOTE 14 PRO», чорного кольору, модель - 24116RACCG, без наявної системи логічного захисного паролю, вартістю 9 433 грн. 33 коп., належний потерпілому ОСОБА_6 , який останній залишив в транспортному засобі марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, і яким в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, використовуючи у власних потребах, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у вищевказаному розмірі. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий у клопотанні стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: 1) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 04.11.2025; 2) протоколом огляду речей та документів від 04.11.2025; 3) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2025; 4) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.11.2025; 5) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.11.2025; 6) висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 06.11.2025; 7) іншими матеріалами кримінального провадження.

Тож, 13.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст.185 КК України.

Щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК та вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 : може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема: підозрюваний ОСОБА_4 , з моменту повідомлення йому про підозру, усвідомлює реальність покарання за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зокрема, може переїхати до іншої області, чи району, цим самим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілоро та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду. Слід врахувати, що потерпілий ОСОБА_6 в ході досудового розслідування впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила крадіжку його майна, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого з метою схилити його до зміни показів або до дачі неправдивих показів.

Також у клопотанні слідчий стверджує, що даний запобіжний захід є найм`якшим, не пов`язаний з бмеженням волі та спрямований, щоб гарантувати виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, вважає, що є необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_4 таких обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний зазначив, що сприяє слідству у розкритті злочину та взагальному не заперечує щодо задоволення клопотання, однак звертаючись до слідчої судді просив не покладати на нього обов`язок - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, з огляду на те що основним джерелом заробітків є робота водієм у службі таксі.

Прокурор вказав, що покладення на підозрюваного обов`язку - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, не вплине на здатність підозрюваного працювати, оскільки останній звернувшись до прокурора або слідчого, зможе отримати дозвіл.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчою суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заслухавши думку прокурора та підозрюваного,, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Слідчою суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження№0000703, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

13.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Розділом II Кримінального процесуального кодексу України визначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені. Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 04.11.2025; протоколом огляду речей та документів від 04.11.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.11.2025; висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 06.11.2025.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідча суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчою суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання слідчого та прокурора, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, слідча суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза щодо суворого покарання. Слід зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та усвідомлює реальність покарання за вчинення ним злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що може спонукати до заходів спрямованих для переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину, особу підозрюваного, який на момент розгляду даного клопотання сприяв розкриттю злочину, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід вважати достатнім для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідча суддя приходить до висновку, що такий ризик є обґрунтованим лише частково, оскільки свідками в межах даного кримінального провадження вказуються працівники поліції. З огляду на статус вказаних свідків, слідча суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про можливий тиск підозрюваного на них, оскільки останні є працівниками правоохоронної системи, професійним обов`язком яких є забезпечення правопорядку в державі, тож працівників поліції в силу Закону не можна вважати вразливими до впливу та/або тиску.

Слідча суддя, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та доведеність існування зазначених у клопотанні ризиків, дійшла висновку про часткове задоволення клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу особистого зобов`язання, яке згідно ч.1 ст.179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У даному випадку слідча суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_10 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В частині покладення обов`язку - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, слідча суддя приходить до висновку про відмову, з огляду на таке.

Підозрюваний здійснює діяльність як водій таксі, що є його основним джерелом доходу та щоденною необхідністю для забезпечення власних життєвих потреб. В ході розгляду слідчою суддею встановлено, що підозрюваний належним чином сприяє слідству, з`являється за викликами та виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Слідча суддя враховує, що зазначений обов`язок у конкретній справі може перешкодити підозрюваному здійснювати трудову діяльність, яка передбачає щоденне пересування. При цьому надмірне обмеження свободи пересування та необхідність отримання постійних дозволів може призвести до формального характеру виконання такого обов`язку.

Крім того, на думку слідчої судді, необхідність отримання підозрюваним постійних дозволів для здійснення поїздок, як водій таксі об`єктивно відволікатиме слідчого та прокурора від виконання їхніх основних процесуальних функцій, створюючи необґрунтовані адміністративні навантаження, що не сприятиме досягненню мети кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Рівненського районного управління поліції Головного управління поліції у Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою загальною освітою, раніше не судимого, запобіжний захід - особисте зобов`язання строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчої судді становить 2 (два) місяці та обчислюється з 15 листопада 2025 року.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління поліції у Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 листопада 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1