Справа № 487/218/26
Провадження № 1-кс/487/496/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000038 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна

встановив:

14.01.2026 прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені №000038 від 12.01.2026, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Васякіна Олександра, будинок 3, квартира 24, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон без маркування, кнопковий, поміщено до сейф пакету ICR0076251; 259 предметів, зовні схожих на патрони, з червоним насіченням, поміщено до сейф пакету WAR1620495; 220 предметів, зовні схожих на патрони, із зеленим наконечником, поміщено до сейф пакету WAR1620494; 1 предмет, зовні схожий на патрон калібру 10 мм, поміщено до сейф пакету ICR0076266; предмет, зовні схожий на учбову гранату, поміщено до сейф пакету ICR0076286; предмети, зовні схожі на набої предмет, зовні схожий на пістолет з написом «Safari», поміщено до сейф пакету PSP2328962; 3 аркуші документації, що стосуються автомобіля Audi A4, поміщено до сейф пакету ICR0076265; металевий предмет, зовні схожий на кастет, поміщено до сейф пакету ICR0076267; 18 пакувань з речовиною димчастого пороху, поміщено до сейф пакету PSP3195196; 3 пакети від SIM-карток, поміщено до сейф пакету ICR0076287.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що зазначене вище майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №000038 від 12.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа в період часу з 18:00 10.01.2026 по 10:00 11.01.2026, перебуваючи у дворі житлового буднику розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 29а, незаконно заволоділа транспортним засобом АУДІ А4, сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , яку заявник ОСОБА_4 придбав 04.01.2026 в м. Кривий ріг, за 77000 гривень, спричинивши матеріального збитку на вказану суму.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками ВКП Миколаївського РУП, встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний продавець вказаного транспортного засобу, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено речі, щодо яких прокурором ініціюється питання про накладення арешту.

Слідчий СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області своєю постановою від 14.01.2026, вилучені речі визнв речовим доказом у кримінальному провадженні №000038.

У зв`язку з викладеним прокурор наголошував на необхідності в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене в ході обшуку, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 13.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон без маркування, кнопковий, поміщено до сейф пакету ICR0076251;

259 предметів, зовні схожих на патрони, з червоним насіченням, поміщено до сейф пакету WAR1620495;

220 предметів, зовні схожих на патрони, із зеленим наконечником, поміщено до сейф пакету WAR1620494;

1 предмет, зовні схожий на патрон калібру 10 мм, поміщено до сейф пакету ICR0076266;

предмет, зовні схожий на учбову гранату, поміщено до сейф пакету ICR0076286;

предмети, зовні схожі на набої предмет, зовні схожий на пістолет з написом «Safari», поміщено до сейф пакету PSP2328962;

3 аркуші документації, що стосуються автомобіля Audi A4, поміщено до сейф пакету ICR0076265;

металевий предмет, зовні схожий на кастет, поміщено до сейф пакету ICR0076267;

18 пакувань з речовиною димчастого пороху, поміщено до сейф пакету PSP3195196;

3 пакети від SIM-карток, поміщено до сейф пакету ICR0076287.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1