Справа № 699/1104/25
Номер провадження 1-кс/699/318/25
03.12.2025 м. Корсунь-Шевченківський
щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
У судовому засіданні 28.11.2025 під час розгляду клопотань щодо запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 серед іншого повідомив, що творчою діяльність займається все своє життя, є знаним митцем високого рівня. Подібних професіоналів у районі більше нема. Безпідставною підозрою завдано значну шкоду його авторитетові. Сам факт цієї підозри, перебування під запобіжним заходом, який обмежує його вільне пересування, вводить його у пригнічений, депресивний стан. Через це у нього з`явилися суїцидальні думки.
Щодо проведення занять з дітьми, підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він не реєструвався як ФОП, дозвільні документи щодо здійснення репетиторства ніколи не отримував. Однак він надавав «консультації» дітям щодо гри на гітарі та співу. Як правило, такі «консультації» він надавав 2 рази на тиждень. Одні діти ходили кілька разів, інші протягом тривалого часу. За це йому батьки давали «як вдячність» грошові кошти. Оплата могла бути як за окреме заняття, так і за кілька. Попри все, ОСОБА_4 не вважає такі свої послуги-«консультації» систематичною діяльністю. При цьому пояснив, що батьки просили його навчати дітей, оскільки в музичній школі місць для зарахування дітей не було.
Отже, на думку суду, мова фактично йде про здійснення підозрюваним навчання дітей, а не про консультації.
Також підозрюваний повідомив, що у будинку культури не створені гуртки для дітей, оскільки організацією дитячої творчості має займатися Будинок дитячої творчості, який здійснює свою діяльність у м. Корсуні-Шевченківському.
А у Будинку культури, де підозрюваний має постійне місце роботи, проводять своє дозвілля (шляхом участі в аматорських гуртах) повнолітні жителі громади.
Підозрюваний підтвердив, що в період з жовтня 2022 року до серпня 2023 року він викладав малолітній особі жіночої статі гру на гітарі. Одночасно він займався з нею вокалом. Оскільки дитина через свій вік не могла належним чином тримати гітару, грати акорди та одночасно співати, то в процесі викладання він, як викладач, перебуваючи безпосередньо за спиною дівчинки, фактично обіймаючи її обома руками, притримував гітару. Також, навчаючи її вокалу, він одночасно клав руки дівчинці на живіт та спину, щоб добитися правильної постановки голосу. При цьому підозрюваний категорично заперечує, що він цілував дитину.
З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що уроки з дітьми він проводив у приміщенні будинку культури, виділеному для здійснення діяльності чоловічого гурту «Манжари». Облік дітей, які у підозрюваного займалися, не ведеться. Під час занять інші особи не були присутні.
Допитана за клопотанням захисника свідок ОСОБА_5 , яка є художнім керівником Будинку культури Корсунь-Шевченківської міської ради, серед іншого повідомила, що підозрюваний ОСОБА_4 є керівником чоловічого народного аматорського гурту «Манжари», який створений близько 20 років тому. Підозрюваний не звільнений та від роботи не відсторонений.
Щодо перебування у приміщенні Будинку культури дітей свідок надавала суперечливі покази. Спочатку вона повідомила, що при кожному народному гурті обов`язково має бути створений дитячій гурт, у якому б підростали кадри. При цьому зазначила, що їй не відомо, чи створені такі дитячі гуртки при наявних гуртах, які здійснюють діяльність у Будинку культури. Свідок зазначила, що не ведеться облік осіб, які перебувають у приміщеннях будинку культури. Одночасно зазначила, що діти на заняття до підозрюваного приходили. Підозрюваний включав у концерти виступи своїх вихованців. Свідок достеменно не знає, скільки дітей приходило, однак вона «бачила список», у якому були ПІБ 5-6 дітей. На уточнююче запитання про цей список свідок відмовлялася відповідати, зазначивши що такий список обговорювала з ОСОБА_4 , однак вона цей список не формувала, тому відмовляється відповідати на запитання.
У розрізі запитань щодо присутності дітей (систематичність, мета перебування, контроль тощо) у будинку культури свідок зазначила, що законодавство у сфері культури недосконале. Фактично багато питань не врегульовано. Облік дітей не ведеться.
З показів підозрюваного та свідків вбачається, що основна мета діяльності Будинку культури організація дозвілля повнолітніх мешканців громади.
Для організації дозвілля дітей у громаді здійснює діяльність Дитячий будинок творчості. Також у м. Корсуні-Шевченківському функціонує музична школа.
Майно Будинку культури, у тому числі приміщення, у якому здійснюється діяльність, не є приватною власністю. Будь-яка комунальна чи державна власність не має використовуватися в особистих, власних інтересах окремих жителів громади, якими б знаними митцями у сфері культури вони не були.
Однак, з отриманих під час допиту пояснень художнього керівника ОСОБА_5 та керівника одного з гуртів підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що приміщення будинку культури використовується не за призначенням та у власних корисних цілях окремими громадянами.
Крім того, до цього приміщення ймовірно з метою навчання грі на музичних інструментах приходять малолітні діти. Кількість цих дітей, мета їх перебування, характер їх занять не є предметом жодного контролю.
При цьому адміністрації Будинку культури відомо про перебування дітей у будівлі, однак жодна особа не проявляє цікавості та не контролює, хто саме, коли, як часто та чим саме там займається з дітьми.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що простір Будинку культури Корсунь-Шевченківської міської ради не є простором, дружнім до дитини.
Відсутність належної організації діяльності та обліку за перебуванням дітей у цьому закладі фактично створюють умови, які можуть бути сприятливими для вчинення правопорушень щодо дітей, можуть сприяти порушенню їхніх прав.
Кримінальний процесуальний кодекс України 1960 року покладав на суд обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом
Натомість чинний кримінальний процесуальний закон не врегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.
Проте, системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст. 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Тому згідно з позицією Об`єднаної палати ККС, викладеною у постанові від 14.06.2021 по справі № 686/9636/18 вбачається за можливе ухвалення судового рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.
Одним із принципів Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року є те, що дитина має право на захист від усіх форм фізичного чи психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.
Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.
Держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.
За вказаних обставин, з урахуванням виявлених під час розгляду справи порушень, з огляду на важливість суспільних відносин у сфері захисту прав дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали з метою звернення уваги на організацію діяльності Будинку культури Корсунь-Шевченківської міської ради в контексті залученості дітей та можливого порушення їхніх прав.
На підставі ст. 369 КПК України, слідчий суддя
Довести до відома Відділенню поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, Корсунь-Шевченківському відділу Смілянської окружної прокуратури, Відділу культури та туризму Корсунь-Шевченківської міської ради, Корсунь-Шевченківській міській раді Черкаського району Черкаської області про вказані факти в організації діяльності Будинку культури Корсунь-Шевченківської міської ради з метою недопущення в майбутньому порушення прав дітей та вжиття із цього приводу відповідних заходів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1