КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 13 січня 2026 року апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ТОВ «МІТФОРМ» - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника

власника майна адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на безготівкові кошти у сумі 7 290 000 (сім мільйонів двісті дев?яносто тисяч) гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «МІТФОРМ» ():

- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,

№ НОМЕР_3 , відкритих у АТ «ПОЛТАВА БАНК» (МФО 331489, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, буд. 40-А),

- № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих у АТ «А-БАНК» (МФО 307770, , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11)

з метою забезпечення зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні

№ 0000106 від 15.11.2023 заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ТОВ «МІТФОРМ» - адвокат ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді про арешт безготівкових коштів ТОВ «МІТФОРМ» у сумі 7 290 000 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що безготівкові грошові кошти, на які накладено арешт не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами та не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що грошові кошти, на які накладено арешт є предметом злочину, отримані незаконним шляхом, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, не вмотивовано і слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі які саме відомості можуть містити безготівкові кошти, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначає, що станом на дату накладення арешту на банківських рахунках відсутні грошові кошти на суму 7 290 000 гривень, а залишки на рахунках сформовані за рахунок поточної господарської діяльності ТОВ «МІТФОРМ».

Звертає увагу на те, що щодо службових осіб та працівників ТОВ «МІТФОРМ» досудове розслідування не здійснюється, а повідомлення про підозру нікому з них не вручено.

Зауважує, що накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, призвело до блокування фінансово-господарської діяльності підприємства.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 15 листопада 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000106, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_9 , являючись одноосібним засновником ТОВ «Свігруп» () та обіймаючи посаду директора вказаного суб?єкта господарської діяльності, будучи відповідальною

за правильність ведення бухгалтерської та податкової звітності підприємства, фінансових результатів його роботи, повне відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності за відповідні звітні періоди доходів і витрат товариства, а також за своєчасне нарахування та сплату в повному обсязі податків та обов?язкових зборів в державний бюджет, діючи у період із 18 листопада 2022 року по 20 лютого 2023 року, вчинила умисне ухилення від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що у період із вересня 2022 року по лютий 2023 року, тобто у період перебування підозрюваної ОСОБА_9 одноосібним засновником та директором ТОВ «Свігруп», із рахунків вказаного підприємства під виглядом поворотної фінансової допомоги здійснювалось виведення грошових коштів, які отримувались здебільшого від військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України () в якості оплати за поставлені продукти харчування, в тому числі виведення грошових коштів здійснювалось на рахунки ТОВ «МІТФОРМ» (), яке являється пов?язаним із ТОВ «Свігруп», оскільки протягом вказаного вище періоду ТОВ «МІТФОРМ» було одним із основних постачальників ТОВ «Свігруп», а їх фактичні взаємовідносини у розумінні вимог Податкового кодексу України впливали на умови і економічні результати їх діяльності та діяльності осіб, які фактично володіли вказаними підприємствами.

Так, у період із вересня 2022 року по лютий 2023 року ТОВ «Свігруп» надана

поворотна фінансова допомога ТОВ «МІТФОРМ» у розмірі 7 290 000,00 грн.

Відповідно до інформації, зазначеної у аналітичному продукті БЕБ України

№ 9.3/3.3.1/3864-24 від 15 травня 2024 року, складеному відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», а також відомостей з інформаційно-аналітичних систем БЕБ, встановлено, що розрахунковий рахунок ТОВ «Свігруп» НОМЕР_7 , відкритий АТ «ПОЛТАВА БАНК» (МФО 331489), було закрито 27 квітня 2023 року, розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий у АТ «А-БАНК» (МФО 307770), було закрито 10 квітня 2023 року.

Таким чином, станом на 15 травня 2024 року усі банківські рахунки ТОВ «Свігруп» були закриті, а сума неповернутої фінансової допомоги, наданої на користь ТОВ «МІТФОРМ» у період із вересня 2022 року по лютий 2023 року, тобто у період перебування підозрюваної ОСОБА_9 одноосібним засновником та директором ТОВ «Свігруп», становить 7 290 000,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.

Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 21 жовтня 2025 року грошові кошти в сумі 7 290 000, 00 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ «МІТФОРМ» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000106.

24 жовтня 2025 року прокурор третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках ТОВ «МІТФОРМ», з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскація.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт на вказані грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МІТФОРМ», з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000106 про накладення арешту на вказану суму грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що грошові кошти розташовані на банківських рахунках ТОВ «МІТФОРМ» є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідають ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При вирішенні даної апеляційної скарги, колегія суддів також враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Перевіркою матеріалів справи, в тому числі долучених прокурором до клопотання та документів, наданих захисником, колегія суддів встановила, що зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що в матеріалах справи не міститься достатніх даних, які безумовно вказують на факт не сплати податків ТОВ «МІТФОРМ» та відповідного розміру їх несплати. Грошові кошти не набуто кримінально протиправним шляхом та не отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак не зберегли сліди чи інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки відсутні відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ст. 209 КК України

Колегією суддів враховано також те, що у даному кримінальному провадженні

повідомлено про підозру ОСОБА_9 як директора ТОВ «Свігруп», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, про, що зазначено у клопотанні прокурора, однак будь-яким службовим особам та працівникам ТОВ «МІТФОРМ» підозри не вручено, даних про несплату податків вказаним ТОВ матеріали справи не містять, про що також підтверджено прокурором у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказані арештовані грошові кошти не відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки не є безпосередньо предметом кримінальних правопорушень, що розслідуються, а органом досудового розслідування зворотнього не доведено. Хоча в матеріалах і міститься постанова старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 21 жовтня 2025 року про визнання зазначених грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні, однак з огляду на вказану постанову органу досудового розслідування таке визнання цього майна речовим доказом у кримінальному провадженні носить сугубо формальний характер, оскільки в ній як і в самому клопотанні прокурора про арешт грошових коштів, не приведено жодного обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає це майно.

Ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в порушення відповідно ст. ст.171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна грошових коштів для власника майна.

Відтак, прокурором не доведено в клопотанні існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вилучені кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не перевірено вказані обставини, які свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти з метою збереження речових доказів, на яку посилається орган досудового розслідування.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ТОВ «МІТФОРМ» - адвоката ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на безготівкові кошти у сумі 7 290 000 (сім мільйонів двісті дев?яносто тисяч) гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ «МІТФОРМ» ():

- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,

№ НОМЕР_3 , відкритих у АТ «ПОЛТАВА БАНК» (МФО 331489, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, буд. 40-А),

- № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих у АТ «А-БАНК» (МФО 307770, , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11)

у кримінальному провадженні № 0000106 від 15.11.2023 року.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 761/45017/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Справа № 11сс/824/982/2026 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК