Справа №: 398/7377/25
провадження №: 1-кп/398/273/26
ВИРОК

Іменем України

"27" січня 2026 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 13.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001335 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого загальну середню освіту, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_5 мешкає у кімнаті АДРЕСА_2 , яка має спільний тамбур, кухню та санвузол з кімнатою АДРЕСА_3 за цією ж адресою, у якій мешкає ОСОБА_6 .

11 липня 2025 року (точного часу встановити не вдалось), тобто в період дії в Україні режиму воєнного стану у ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку чужого майна, яке знаходилось у кімнаті АДРЕСА_4 .

При цьому, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання їх наслідків, в цілях власної наживи з метою збагачення незаконним шляхом, шляхом відчинення вхідних дверей, проник до кімнати АДРЕСА_3 , звідки викрав мобільний телефон марки «ZTE», модель «Blade A71», синього кольору, який належить ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №2157 від 27.08.2025 вартість мобільного телефону марки «ZTE», модель «Blade A71», придбаного у 2024 році становить 4582 гривень 60 копійок.

У подальшому, ОСОБА_5 разом з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4582 гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

09 січня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор і обвинувачений погодилися на визначення обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строк якого буде визначено судом, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначена угода була подана прокурором в судовому засіданні, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду угоди.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. При цьому сторонами узгоджено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строк якого буде визначено судом, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду щодо визнання винуватості у скоєному кримінальному правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і просить її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду повідомлена належним чином. Прокурор надав письмову згоду на укладення угоди від потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначених у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строк якого буде визначено судом, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є тяжким, особу винного, який неодружений, військовозобов`язаного, наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, до яких відноситься щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає за необхідне визначити тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: визначити іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.10.2025 року застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 25.11.2025 року включно, а відтак запобіжний захід на момент ухвалення вироку припинив свою дію.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 січня 2026 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001335 від 13 серпня 2025 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: коробка від мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade A71», синього кольору, пам`яті 3/64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який упаковано до спеціального пакету НПУ CRI2235321, здано до кімнати зберігання речових доказів до Олександрійського РВП квитанція № 820 від 05.09.2025, повернути потерпілій ОСОБА_6 , за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7