Справа № 202/9150/25
Провадження № 1-кс/202/6962/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001523 від 22.09.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчим відділом поліції Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням №0001523 зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2025 року о 23:52 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, буд. 34 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини. (ЄО 29267)

22.09.2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, за письмовою добровільною згодою ОСОБА_4 видала розкладний ніж із металу сірого кольору, який було оглянуто та вилучено, даний ніж упаковано до паперового конверту НПУ.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, збереження вилучених предметів, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Просив слідчого суддю накласти арешт на вилучене майно під час проведення огляду місця події за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, в ході якого вилучено розкладний ніж лезо із металу сірого кольору, який упаковано до паперового конверту НПУ.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Дніпровським районним управлінням поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001523 від 22.09.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 22.09.2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, за письмовою добровільною згодою ОСОБА_4 , остання видала розкладний ніж із металу сірого кольору, який було оглянуто, вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ.

Частиною 1 статті 121 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, а отже, твердження слідчого під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що зазначене у клопотання майно, відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на розкладний ніж лезо із металу сірого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6