Справа № 161/1105/26
Провадження № 1-кс/161/556/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 17 січня 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Кортеліси, Ратнівського району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що 16.01.2026 близько 10 го. ОСОБА_6 перебуваючи в службовому приміщенні, що знаходиться всередині приміщення зони прикордонного контролю міжнародного пункту пропуску для залізничного сполучення «Ягодин», за адресою: вул. Привокзальна,13, с. Римачі, Ковельського району, Волинської області, та переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме молодшому інспектору прикордонної служби 3 категорії номер обслуги відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , за попередньою змовою з групою осіб, надав останньому неправомірну вигоду в розмірі 1600 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.01.2026 становить 69 120 гривень, за безперешкодний пропуск його, державного кордону України до Республіки Польща без передбачених на це законних підстав під час дії воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

16.01.2026 о 10 год.00 хв., ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано слідчим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

16.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, є встановлення фактичних даних, отриманих у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, які зафіксовані в протоколах слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, на підставі яких доводиться його вина, а саме: заявою молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 про пропозицію надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_6 за сприяння у незаконному перетині державного кордону України; протоколами допитів в якості свідка молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 про обставини пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події, а саме службового кабінету на вхідних дверях якого наявна вивіска: «Службове приміщення поста АСУ П-041», що знаходиться в адміністративному приміщенні на першому поверсі приміщення зони прикордонного контролю, «Міжнародного пункту пропуску для залізничного сполучення «Ягодин», за адресою: с. Римачі, вул. Привокзальна,13, в ході чого було вилучено грошові кошти неправомірної вигоди в сумі 1600 доларів США; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України та протоколом його особистого обшуку; іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Вищевказані докази в сукупності між собою доводять факт пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 службовій особі за прийняття рішення, в межах наділених повноважень.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого умисно, наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, ОСОБА_6 діяв в змові з іншими особами, які ще не встановлені досудовим розслідуванням, а тому з метою приховання доказів своєї протиправної діяльності та причетності до даного кримінального правопорушення інших осіб, може знищити, спотворити або сховати документи, які будуть підтверджувати даний факт, та перебуваючи на волі координувати дії осіб з якими може перебувати у злочинній змові на знищення доказів, які на даний час встановлюються та збираються стороною обвинувачення.

3. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі і на тих, які ще не встановлені на даній стадії досудового розслідування.

Зокрема, ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином, ОСОБА_6 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих. Тобто, останній у разі обрання відносно нього іншого, не пов`язаного з позбавленням волі запобіжного заходу, зможе незаконно впливати на свідків з метою зміни даних ними показів.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього, необхідно врахувати положення ч. 1 ст. 23 КПК України, згідно якої суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Таким чином, є достатні підстави вважати, що ризик незаконного впливу на свідків на теперішньому етапі досудового розслідування є високим, оскільки при обрані запобіжного заходу підозрюваному, відповідно до вимог ст. 184 КПК України, останньому вручено копії документів, в тому числі і протоколи допиту свідків,

Указане свідчить про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної щодо незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_6 на свідків.

Також, у кримінальному провадженні не встановлено ще усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Також, існує ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може створювати штучні перешкоди для оперативного досудового розслідування, зокрема, створювати підстави для неявки до слідчого з поважних причин (за станом здоров`я тощо).

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, він зможе продовжувати аналогічну злочинну діяльність. У зв`язку з цим, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням права пересування підозрюваного, ізоляцією від суспільства та безперервного безпосереднього з боку службових осіб контролю за його поведінкою, не здатні в повній мірі запобігти настанню вищевказаних ризиків. Зокрема, домашній арешт не дає 100% гарантій запобіганню того, що підозрюваний може покинути приміщення за місцем постійного проживання з метою переховування від органу досудового розслідування або суду, та/або здійснення незаконного впливу на свідка. Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою єдиний, який здатний запобігти спробам підозрюваного ухилятися від участі в слідчих діях, де його участь є обов`язковою.

Також, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки, він підозрюється у вчинені злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня.

Вищевикладене свідчить про наявність в поведінці підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вказане та обставини, визначені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, лише вказаний запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вивченням даних про особу підозрюваного, не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу, та, як наслідок, забезпечили його належну процесуальну поведінку. Також, характеризуючи особу підозрюваного, слід зазначити, що ОСОБА_6 вчинив злочин в умовах воєнного стану в Україні, що, також, необхідно враховувати при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

В той же час у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною особою обов`язків, передбачених КПК України.

В частині 5 статті 182 КПК України зазначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі вищенаведеного, необхідно визначити для підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, в сумі 266 240 гривень.

Також, у випадку внесення підозрюваним ОСОБА_6 застави зобов`язати останнього виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби - паспорт України для виїзду за кордон; не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини вчинення ним злочину, до останньої необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім цього, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, а також, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

При застосуванні більш м`яких запобіжних заходів буде неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, з наведених вище підстав.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування № 0000006 від 07.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369 КК України.

16.01.2026 року о 10 год.00 хв., ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано слідчим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

16.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, слідчий враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання у визначений судом період часу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон; не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто з 17.01.2026 року до 16.03.2026 року включно, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

- не відлучатися з місця свого проживання у визначений судом період часу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон;

- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст 202 КПК України, негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати останнього невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_2 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить по 16.03.2026 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1