Справа № 373/2910/25
04.08.2025 ОСОБА_2 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням за нього застави.
Ухвалою слідчого судді від 29.09.2025 строк дії обов`язків, визначених попередньою ухвалою, продовжено на два місяці до 29.11.2025 включно.
Ухвалою суду від 28.11.2025 строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків продовжено до 28.01.2026.
Підставами для продовження дії обов`язків у клопотанні визначено забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, а також запобігання спробам переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні обґрунтовано виключно тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні обґрунтовано тим, що він є раніше судимою особою за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2025 за ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу, тобто належних висновків він для себе не зробив та вже за 3 місяці обвинувачується у новому особливо тяжкому умисному злочині.
Будь-яких документів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, до нього не додано.
З окремими мотивами суду та результатами розгляду клопотання не погоджуюся, а тому, на підставі ч. 3 ст. 375 КПК України, висловлюю свою окрему думку.
Відповідно до приписів ч. 1 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Наявність підстав для задоволення клопотання прокурора колегія суддів в ухвалі визначила, що обвинувачений, як видно з матеріалів клопотання, у своєму досить молодому віці (21 рік) вже має судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Тому у разі ухвалення обвинувального вироку у цій справі йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, що породжує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вдатись до спроби переховування від правосуддя задля уникнення покарання. Стримуючих соціальних факторів стосовно такого ризику судом не встановлено і про них не заявлено стороною захисту. Також не виключений ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у тому числі з корисливих мотивів, що вбачається як у цьому, так і у попередньому обвинуваченні (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Натомість, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим. Про наявність судимості в обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, в обґрунтуванні наявності цього ризику у клопотанні не зазначено та прокурорка у судовому засіданні на це не послалася. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений на виклики суду з`являвся та прокурором не доведено, що він може вдатись до спроби переховування від правосуддя задля уникнення покарання.
Зазначене дає підстави для висновку, що прокурором не доведено наявності цього ризику при розгляді клопотання.
Крім того, постановлено продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
При цьому, як у клопотанні, так і у судовому засіданні прокурором жодним чином не обґрунтовано необхідність покладення на обвинуваченого зазначених обов`язків по відношенню до прокурора.
Оскільки кримінальне провадження вже перебуває на стадії судового розгляду, вважаю, що покладення на обвинуваченого обов`язків прибувати за кожною вимогою до прокурора; не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора; повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання; а також попередження, що в разі невиконання зазначених обов`язків без поважних причин, внесена застава буде звернута в дохід держави та застосований до нього більш жорсткий запобіжний захід, є такими, що не обумовлюються необхідністю запобігання ризикам, які встановлені судом, та покладають на обвинуваченого обов`язки, що виходять за межі мети застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України.
Зважаючи на викладене відсутні підстави для продовження дії обов`язків обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до прокурора; не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора; повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання.
Суддя ОСОБА_1