Справа №490/7397/25
Провадження №1-кп/490/1552/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районного суду м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави та клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а також клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000461 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000461 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про зменшення розміру застави, а також клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування вищевказаних клопотань зазначив, що на даний момент його матеріальний стан не дозволяє внести суму в розмірі 181680 грн, яка визначена як застава, оскільки його доходи значно зменшилися, вказує, що для нього є посильною сума застави в розмірі 60560 грн. Також вказує, що на даний момент відпали ризики які стали підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від слідства та суду, а також перешкоджати істині у справі. Просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Також, 15.10.2025 року через канцелярію суду, адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням відповідних обов`язків.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні, вказує, його підзахисний раніше не судимий, має місце для проживання в межах м. Миколаєва, подав заяву на реєстрацію шлюбу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , свої клопотання та клопотання адвоката в судовому засіданні підтримав просив їх задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та клопотання свого підзахисного, просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотань обвинуваченого та захисника, вказав, що ризики які були встановленні слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та суддею під час продовження цього запобіжного заходу не зменшилися та не відпали, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді 13.06.2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 242240 гривень. Ухвалою слідчого судді від 08.08.2025 року продовжено строк тримання під вартою до 13.09.2025 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.09.2025 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково, також було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в частині зменшення встановленої судом застави: продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 08 листопада 2025 року, та визначено розмір застави (зменшено) до суми 181680 гривень.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт та зменшення розміру застави суд враховує, що обставини у справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, впливати на свідків не зменшилися та не відпали.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким, яке передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також продовжує існувати ризик впливу обвинуваченим на свідка у кримінальному провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. За змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов суд доходить висновку про достатню вірогідність продовження ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд переконаний, що застава у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 гривень, може гарантувати виконання обвинуваченого покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не є для нього завідомо непомірною.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 176-178, 182-183, 201, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави - відмовити.

В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

В задоволені клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя ОСОБА_1