Провадження № 1-р/643/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , вивчивши заяву ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 , по роз`яснення судового рішення від 28.08.2025 у справі за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 08.07.2025 у кримінальному провадженні №0000278 від 17.12.2024. Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.10.2025.

У клопотанні заявник вказує, що він є адвокатом, посилаючись на свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю №503 видане Полтавською обласною кваліфікаційно дисціплінарною комісією адвокатури від 28.12.2006. 25.09.2025 ним, як адвокатом укладено договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на представлення їх інтересів, як потерпілих у кримінальному провадженні №0000278 від 17.12.2024 за ч.4 ст.296 КК України. В підтвердження цього до скарги надано копію договорів від 25.09.2025, які є ідентичними та згідно яких адвокат ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок по захисту інтересів потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відповідно, у кримінальному провадженні №0000278 від 17.12.2024.

Перевіривши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Будь-яка заява, клопотання, скарга у кримінальному провадженні подається учасником провадження та розглядається судом у відповідності до завдань, визначених ст. 2 КПК.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Частиною 2 ст.45 КПК України унормовано, що захисником може бути адвокат, відомості про якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порядок звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення врегульовано ст.380 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Вказана норма права встановлює чіткий перелік осіб, хто може звернутися до суду із такою заявою.

Враховуючи наведене, заявником не надано слідчому судді належного підтвердження своїх повноважень, як суб`єкту звернення за ч.1 ст.380 КПК України, в межах яких він звернувся до суду із вказаною заявою про роз`яснення судового рішення тощо.

З врахуванням наведеного, заявником не дотримано вищевказаних вимог, а саме до заяви не надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, що позбавляє можливості слідчому судді розглянути цю заяву по суті.

Вирішуючи питання про правові наслідки звернення із заявою про роз`яснення судового рішення з недотриманням вимог ст.380 КПК України, слідчий суддя враховує, що хоча чинний КПК України не містить чіткої законодавчої регламентації таких випадків, однак подання такої заяви з порушенням вимог КПК України виключає можливість вирішення порушених у ньому питань по суті.

У зв`язку із наведеним, виходячи із завдань кримінального провадження, і таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ч. 6 ст. 9 КПК), диспозитивність (ст. 26 КПК), забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (ст. 24 КПК), доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21 КПК) розгляд по суті заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК, є неможливим.

Право на звернення до суду не є абсолютним, реалізація цього права здійснюється на підставі та в порядку, передбаченому КПК, й суд не вирішує питання, які не віднесені до його повноважень КПК та які не стосуються здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до виниклих правовідносин положення ч. 6 ст. 9 КПК України, згідно якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, а також норми КПК України, які передбачають підстави повернення заяв та клопотань учасників процесу на стадії досудового розслідування в разі їх невідповідності вимогам закону (ст.ст. 151 ч. 3, 156 ч. 2, 171 ч. 3 КПК України тощо) і повернути клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 201 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення - повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1