Справа № 185/385/26
Провадження 1-кс/185/55/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 11.01.2026 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 12.01.2026, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, без пошкоджень, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , який було вилучено 10.01.2026 року в ході огляду місця події.

Суть клопотання полягає у необхідності накладення арешту на вказане майно шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 10.01.2026 року близько 11:40 год. за адресою: м. Павлоград, вул. Промислова, неподалік будинку 36/1 виявлено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для огляду сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожою на наркотичну, яку, за його поясненнями, зберігав для власного вживання без мети збуту. Під час проведення огляду місця події гр. ОСОБА_6 також добровільно надав для огляду свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, без пошкоджень, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 . При огляді вказаного мобільного телефону у месенджері Telegram було виявлено повідомлення з посиланнями. Після проведення огляду мобільний телефон було поміщено до паперового конверту Національної поліції України, опечатано та вилучено до Павлоградського РВП. Постановою дізнавача вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000015 від 11.01.2026 року за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України.

До клопотання додано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 11.01.2026 року та копії матеріалів кримінального провадження.

У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Заперечення від сторони захисту (власника майна гр. ОСОБА_6 або його представника) до суду не надійшли, участь у судовому засіданні не брали.

Дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку дізнавача, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У цьому випадку вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, без пошкоджень, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , відповідає ознакам речового доказу, оскільки містить відомості (повідомлення з посиланнями у месенджері Telegram), які можуть бути використані для встановлення обставин кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та було вилучено 10.01.2026 року в ході огляду місця події, що підтверджується матеріалами клопотання.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує реальна загроза його знищення, зміни, втрати або відчуження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. В той же час обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті, та будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі «James and Others v. the United Kingdom» від 21.02.1986, заява № 8793/79; рішення ЄСПЛ у справі «Beyeler v. Italy» [Велика палата] від 05.01.2000, заява № 33202/96, пп. 108114).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

У даному випадку належить обмежити права власності гр. ОСОБА_6 в частині користування, розпорядження майном та його відчуження з метою запобігання його зміні чи знищенню, оскільки право користування визначає можливість добування корисних властивостей речей для задоволення потреб власника чи інших осіб, розпорядження майном це можливість його власника визначати долю такого майна, що зокрема полягає в можливості зміни фізичної сутності майна аж до його повного знищення або шляхом відмови від права на майно, а право відчуження полягає у можливості переходу прав власності від однієї особи до іншої.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 167, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.01.2026 року в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, без пошкоджень, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , поміщений до паперового конверту Національної поліції України,

шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1