Справа №463/1099/26
Провадження №1-кс/463/1525/26
УХВАЛА

12 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0003282 від 22 листопада 2024 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. У матеріалах кримінального провадження № 0003282 від 22.11.2024 є чимало доказів, які суперечать один одному.

Вважає, що свідок ОСОБА_7 надав суперечливі показання, оскільки з огляду на: габаритні розміри автомобіля VOLVO V50, затонування задніх вікон, положення свідка в салоні власного автомобіля, росту потерпілої 1,5 м, свідок ОСОБА_7 об`єктивно не мав можливості бачити пішохода, що ставить під сумнів достовірність його показань в частині того, що перед автомобілем марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_1 від трав`яного покриті на дорожнє асфальте покриття здійснила різкий вихід пішохід жіночої статі (потерпіла ОСОБА_6 ), на яку відразу відбувся наїзд вказаним автомобілем. Під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 13.12.2025 року зазначені обставини слідчим не перевірялися, що свідчить про неповноту проведення слідчої дії. Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_8 , який перебував в тому ж автомобілі, що і свідок ОСОБА_7 . Під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 13.12.2025 року зазначені обставини слідчим також не перевірялися, що свідчить про неповноту проведення слідчої дії. Інших доказів на той момент не було.

Із показань свідка ОСОБА_9 встановлено, що водій ОСОБА_10 , будучи безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, одразу після вчинення наїзду на пішохода, у той час, коли потерпіла лежала, до надання будь-якої допомоги та до підходу до потерпілої, здійснила переміщення автомобіля, яким керувала, у зворотному напрямку від місця наїзду (назад). Таким чином, водій ОСОБА_10 фактично змінила первинну обстановку дорожньо-транспортної пригоди, що могло істотно вплинути на правильність фіксації механізму ДТП, визначення місця наїзду та сприйняття свідками обстановки місця події. Водночас зазначені обставини водій ОСОБА_10 у своїх показаннях не відображає, що свідчить про замовчування суттєвих для справи фактів та ставить під сумнів достовірність її показань.

За наведених обставин показання свідків - водія ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 і ОСОБА_7 є внутрішньо суперечливими, не узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та не підтверджуються об`єктивними даними. У зв`язку з цим зазначені показання не можуть бути визнані достовірними та належними доказами, а відтак є неспроможними для підтвердження обставин, на які посилається слідчий при винесені постанови про закриття кримінального провадження.

Окрім того, досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, а саме: необхідно провести одночасний допит в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 . Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину у справі. Додаткової експертизи слідчим не призначалось, хоча після допиту свідка ОСОБА_14 були для того усі підстави.

Слідством не встановлено місце фактичної зупинки автомобіля марки VOLVO модель V50, реєстраційний номер НОМЕР_2 після здійснення наїзду, так само як не зафіксовано та не визначено гальмівний шлях вказаного транспортного засобу. Зазначені обставини є базовими вихідними даними для проведення судової інженерно-транспортної експертизи та мають визначальне значення для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди, швидкості руху автомобіля, моменту виникнення небезпеки, а також можливості уникнення наїзду.

Не встановлення цих даних унеможливлює проведення повноцінного, об`єктивного та науково обґрунтованого експертного дослідження, а будь-які експертні висновки за таких умов носять припущений характер, що є неприпустимим у кримінальному провадженні та прямо суперечить вимогам допустимості та належності доказів.

Слідчий у даному кримінальному провадженні визначив момент небезпеки для руху, момент коли пішохід ОСОБА_6 з показів ОСОБА_10 почав рух з права на ліво відносно руху її транспортного засобу.

Викладене свідчить про складність визначення моменту небезпеки для руху самостійно слідчим і потребує додаткових наукових, технічних та інших спеціальних знань, якими володіє експерт, у зв`язку із чим самостійно може визначити момент виникнення небезпеки для руху. У зв`язку з вищевикладеним, з метою дослідження дорожньо-транспортної ситуації, аналізу дій і можливостей водія щодо запобігання ДТП, що у свою чергу прямо впливає на всебічність, повноту і неупередженість дослідження матеріалів кримінального провадження слідчий зобов`язаний був призначити повторну інженерно-транспортну експертизу у даному кримінальному провадженні.

Вважає, що під час досудового розслідування не проведено всіх можливих та необхідних слідчих (розшукових) дій, а також не призначено і не проведено всіх обов`язкових експертних досліджень, які мають істотне значення для повного, всебічного та неупередженого встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди. За таких умов висновок органу досудового розслідування про відсутність у діях водія автомобіля марки VOLVO, модель V50, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також про те, що не встановлено доказів порушення нею Правил дорожнього руху, які перебували б у причинному зв`язку з настанням ДТП, є передчасним та таким, що не ґрунтується на повному дослідженні всіх обставин справи.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, надав аналогічні пояснення. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили. Вважають постанову законною та обґрунтованою. Підтримали зазначені в постанові мотиви для закриття провадження та надали аналогічні пояснення. Також, вказали, що слідством було здійснено всі необхідні дії, які в своїй сукупності дають підстави для прийняття рішення про відсутність ознак кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Так, на досудовому провадженні за п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів у передбаченому цим Кодексом порядку для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Своєю чергою слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Постановою слідчого Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24 грудня 2025 року підтверджується, що кримінальне провадження № 0003282 від 22 листопада 2024 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

До такого висновку слідчий прийшов з огляду на результати досудового розслідування, зокрема під час досудового розслідування встановлено та матеріалами підтверджено, що причиною настання відповідної дорожньо-транспортної пригоди та наслідків у виді отримання пішоходом ОСОБА_6 травм стали її ж власні дії, виражені через порушення лише нею ПДР. Інших осіб учасників, дії яких могли б бути, в тому числі, у причинному зв`язку із настанням вказаної ДТП, не має. У тому числі не має інших осіб, які б отримали внаслідок даної пригоди тілесні ушкодження будь-якого ступеню їх тяжкості.

Щодо водія автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 , то доказів, які б могли вказувати на порушення нею ПДР, які б були в причинному зв`язку із настанням ДТП, а звідси й необхідність притягнення такої до кримінальної відповідності, не встановлено.

Також слідчий прийшов до переконання, що установлено наявність у діях пішохода ОСОБА_6 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а у діях водія автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 цього Кодексу, а тому копію даної Постанови та копії матеріалів кримінального провадження вважає за необхідне скерувати в УПП у Львівській області ДПП для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП з метою притягнення до адміністративної особи, в діях якої встановлені порушення ПДР.

Так, слідчим встановлено, що 11.10.2024, в час близький 08:30, по вулиці Івана Франка, неподалік будинку № 124А, у місті Винники Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участі автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2024, складеного при прибутті на місце такої пригоди після надходження відповідного повідомлення про ДТП установлено, що місцем пригоди є ділянка вулиці Івана Франка в місті Винники Львівської області, поблизу її перехрестя із вулицею Гонти. Транспортного засобу учасника ДТП не встановлено. Дорога пряма в плані. Покриття асфальтобетонне, на момент огляду, мокре чисте, шириною 7,5 метри, без нерівномірностей та пошкоджень. На віддалі 58,5 метри від перехрестя наявний нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожнім знаком 5.38.1 ПДР та дорожньою розміткою 1.14.1 цих Правил. Слідів шин, а також інших слідів на дорожньому покритті не виявлено. Даними огляду ознак, які б могли вказувати на напрямок руху транспортного засобу не встановлено. В тому числі не встановлено будь яких відокремлених від транспортного засобу частин, деталей. Відсутні сліди контактної взаємодії особи з навколишніми об`єктами, предметами. Складено схему, проведено фотографування, нічого не вилучено.

Із повідомлення з медичного закладу ВП «Лікарня Святого Луки» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 11.10.2024 установлено діагноз травмованої пішохода ОСОБА_6 , а саме: поверхнева травма голови, забій грудної клітки, забій лівого плечового суглоба, відпущена додому.

Із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 10.12.2024 установлено, що 11.10.2024, опісля 08 години, будучи по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 зібралась йти в магазин, що на віддалі близько 300 метрів від помешкання. Вийшовши із хати, наблизилась до проїзної частини дороги вулиці Івана Франка вулицею Гонти та на відповідному перехресті, повернула праворуч із виходом на узбіччя вулиці Івана Франка. У той момент бачила як по проїзній частині дороги вулиці Івана Франка по обидвох її смугах руху та в двох напрямках відповідно рухались транспортні засоби таким чином, що рух транспорту в цілому був досить інтенсивним. Йшла вздовж вулиці І. Франка по узбіччю з правої сторони дороги за умови напрямку до автодороги «Київ Чоп» та в цю сторону. Знаходилась сама, почувалась добре. Пройшовши від перехрестя вулиць Гонти та Франка віддаль у близько до 5 метрів, пригадує як знаходилась в рові на трав`яному покритті та над нею стояла невідома жінка віком близько 40-45 років із світлим волоссям, в окулярах, від якої дізналась що її ( ОСОБА_6 ) збила машина. Вказана жінка допомогла піднятись із рову та вона ( ОСОБА_6 ) пішла в її супроводі до свого помешкання. Прийшовши до подвір`я, знаходячись поруч хвіртки, пригадує як стало зле та впала, а далі вже пам`ятає як перебувала в хаті та поруч були медики. Із дому, каретою екстреної медичної допомоги, поїхала в лікарню Святого Луки, де будучи в цьому медичному закладі її ( ОСОБА_6 ) медики оглядали, після чого відпустили додому. В подальшому через 2 дні, будучи по місцю проживання та відчуваючи біль по тілу, викликала медиків, де по приїзду карети ЕМД її доставили в лікарню Святого Луки, де знову оглянули та відпустили. Далі ще через два дні, знову відчуваючи біль по тілу, викликала медиків та по приїзду таких, її доставили у лікарню Святого Пантелеймона, де оглянули, констатували переломи кісток і госпіталізували та на стаціонарному лікуванні знаходилась близько місяця часу. Також вказала, що до моменту ДТП не бачила як рухався транспортний засіб, який здійснив на неї наїзд. Також не відомо чи були особи-очевидці факту ДТП. В червні 2024 року впала із дерева, в процесі чого отримала травми у виді переломів двох ребер справа.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 10.12.2024 установлено, що 11.10.2024, в час близький 08 години, перебуваючи на подвір`ї біля свого дому, за адресою: АДРЕСА_2 , побачив як до нього підбіг невідомий чоловік, який показав на своєму телефоні фотографію із зображенням жінки старшого віку, яку він ( ОСОБА_15 ) не упізнав. Далі автомобілем виїхав із подвір`я та під`їхавши вулицею Гонти до перехрестя із вулицею Івана Франка, побачив поруч цього перехрестя сусідку ОСОБА_16 , поруч якої було двоє осіб, а саме зазначений вище чоловік та жінка віком близько 50 років. Зупинившись, упізнав що на фотографії в телефоні вищевказаного чоловіка була відображена ОСОБА_17 . Запитав в ОСОБА_16 , чи не збив її автомобіль, на що така сказала що так. Ще запитав, як саме відбулась пригода та хто її збив, на що вона відповіла, запитавши: «А що мене машина збила?». Почувши суперечливість розмови, подумав що їй ( ОСОБА_16 ) може бути зле. Далі побачив як ОСОБА_16 від перехрестя вулиць Гонти та Франка направилась йти сама до свого дому, а вищевказані чоловік та жінка розійшлись та він ( ОСОБА_15 ) теж поїхав. Додав, що йому не відомо як саме відбулась ДТП, учасницею якої стала ОСОБА_16 , а також не відомо даних щодо транспортного засобу учасника пригоди і його водія, можливих очевидців.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 10.12.2024 установлено, що вона є дочкою ОСОБА_6 . З приводу обставин ДТП, учасницею якої стала її матір, вона ( ОСОБА_18 ) нічого повідомити не може, оскільки очевидицею такої пригоди не була, а також і не відомо нічого про цю пригоду зі слів матері. Не відомо чи були очевидці факту ДТП. 11.10.2024, зранку, вона ( ОСОБА_18 ) була вдома, однак як вийшла із хати матір не бачила. Вже бачила як матір сиділа поруч хвіртки. В період з 11.10.2024 до 15.10.2024 матір почувалась зле, скаржилась на біль по тілу та голови, часто приблизно що 15 хв. ходила в туалет, з ліжка ставала, пересуваючись трималась за стіл, мала тошноту, виражену рвоту.

Із висновку експерта від 28.02.2025 № 35/25 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 установлено, що згідно представленій медичній карті стаціонарного хворого № 94543 та консультативним висновкам спеціалістів, а також урахуванням матеріалів кримінального провадження № 0003282 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.10.2024 у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені перелом лобкової кістки, закритий перелом лонної та сідничної кісток зліва зі зміщенням кісткових фрагментів, лінійний перелом лівого поперечного відростка тіла 5-го поперечного хребця із допустимим стоянням кісткових фрагментів, консолідовані переломи ребер білатерально, лінійний перелом бічної маси крижової кістки із допустимим стоянням кісткових фрагментів. Вказані ушкодження могли утворитись 11.10.2024 від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу пересування з послідуючим падінням на тверду поверхню, не могли утворитись при самовільному падінні з висоти власного росту і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Із висновку експерта від 30.09.2025 № 71 за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 установлено, що у такій ( ОСОБА_6 ) при звертанні за медичною допомогою 11.10.2024 і надалі були виявлені наступні ушкодження: неконсолідовані (не зрощені) переломи акроміона (віддалений довгастий кінець ості лопатки) та основи дзьобоподібного відростка лівої лопатки; перелом 2-го лівого ребра з набряком м`яких тканин; неконсолідований перелом поперечного лівого відростка 5-го поперекового хребця; вертикальний перелом лівої бічної маси крижової кістки; неконсолідовані переломи верхньої гілки лівої лобкової та нижньої гілки лівої сідничної кісток із зміщенням фрагментів, підшкірна гематома лівої тім`яної ділянки. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , а саме: закриті переломи акроміона та основи дзьобоподібного відростка лівої лопатки; перелом 2-го ребра зліва; перелом лівого поперечного відростка 5-го поперекового хребця; вертикальний перелом лівої бічної маси крижової кістки; переломи верхньої гілки лівої лобкової та нижньої гілки лівої сідничної кісток із зміщенням фрагментів, підшкірна гематома лівої тім`яної ділянки утворились від контактної дії тупих твердих предметів, яким могли бути виступаючі частини транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди 11.10.2024 та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я відповідно до пункту 2.2.1 в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995. Об`єктивних судово-медичних даних про «послідуюче падіння на тверду поверхню» ОСОБА_6 в зв`язку з відсутністю в наданих медичних документах записів про тілесні ушкодження в інших анатомічних ділянках на суміжних, протилежних тощо поверхнях тіла, а також у зв`язку з відсутністю медико-криміналістичного дослідження одягу, який був на ОСОБА_6 під час події 11.10.2024, на має. В момент первинного контакту під час наїзду транспортного засобу пішохід ОСОБА_6 перебувала у вертикальному чи близькому до нього положенні та могла контактувати своєю лівою боковою поверхнею тулуба із виступаючими частинами автомобіля. Судово-медичних даних про спричинення виявлених кістково-травматичних змін на тілі ОСОБА_6 «не 11.10.2024 під час дорожньо-транспортної пригоди, а опісля вказаного часу та до 14.10.2024 включно при падінні із висоти власного росту чи ударах тіла об тверді поверхні», не має.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2025 із потерпілою ОСОБА_6 , установлено, що така показала, що 11.10.2024, зранку, вулицею Гонти підійшла до її перехрестя із вулицею Івана Франка в місті Винники. Перед виходом на дорогу вулиці Івана Франка, повернула праворуч та продовжила рухатись ґрунтово трав`яним узбіччям вздовж дороги вулиці Івана Франка у напрямку до автодороги «Київ Чоп». Рухалась у звичному темпі спокійної ходьби, показати із яким боковим інтервалом відносно межі проїзної частини дороги, не змогла. Показала на місце, в якому знаходилась в положенні лежачи коли, як вказала, пришла до свідомості як зрозуміла вже після ДТП, і таке місце, як встановлено, знаходиться на віддалі 1,8 метри до краю проїзної частини дороги вулиці Івана Франка та 8 метрів від умовного краю дороги вулиці Гонти. Показати на конкретне місце та положення в момент втрати свідомості не змогла. Показати на рух транспортного засобу, який здійснив не неї наїзд до моменту такої ДТП так і після цього, не змогла.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2024 установлено, що 11.10.2024, в час орієнтовно між 08 та 09 годин, вона, керуючим автомобілем марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухалась по території міста Винники Львівської області. У вказаному транспортному засобі, на передньому пасажирському сидінні, знаходилась пасажир матір ОСОБА_19 . Автомобіль, яким керувала, перебував у технічно справному стані. Рухаючись в зазначений вище час, у правій смузі руху однієї із вулиць міста Винники, направлялась в напрямку до кільцевої дороги міста Львова. Керований транспортний засіб вела прямолінійно, приблизно посередині відповідної смуги руху, у потоці руху транспортних засобів, зі швидкістю близько 50 км./год. Рухаючись таким чином, в один момент, попереду, справа за напрямком руху керованого транспортного засобу побачила особу-пішохода. Чи вказана пішохід знаходилась в русі чи нерухомо не зауважила. Далі, при наближенні керованого автомобіля до відповідної пішохода, побачила, як така пішохід розпочала рух справа на ліво відносно траєкторії руху керованого нею ( ОСОБА_10 ) транспортного засобу та в процесі цих дій відбувся наїзд автомобіля, під її ( ОСОБА_10 ) керування, на згадану пішохода. Наїзд автомобіля на пішохода відбувся у правій смузі руху, за умови напрямку до кільцевої дороги міста Львова. В момент наїзду із тілом пішохода, контактувала передня права частина автомобіля. Пішохід вийшла на дорогу раптово та в безпосередній близькості до керованого автомобіля, а відтак уникнути наїзду на неї не змогла. В момент ДТП по дорозі в зустрічному напрямку рухались транспортні засоби. Після наїзду, зупинила автомобіль, яким керувала та побачила як зазначена пішохід, на яку відбувся наїзд, знаходилась в положенні лежачи на дорожньому покритті. Підійшовши до відповідної пішохода, почала надавати першу допомогу такій, допомогла їй піднятись. Коли пішохід, як стало відомо на ім`я ОСОБА_20 , за її ( ОСОБА_10 ) допомоги піднялась із дорожнього асфальтного покриття, така повідомила про те, що вона мешкає поруч, показавши на один із житлових будинків, що був у безпосередній близькості до місця ДТП та що вона хоче додому. Далі вона ( ОСОБА_10 ) із пішоходом ще на протязі декількох хвилин постояли поруч її помешкання та поруч місця ДТП відповідно, після чого вона ( ОСОБА_10 ) провела її до подвір`я, до хвіртки, та із вказаною особою добровільно розійшлись і вона ( ОСОБА_10 ) поїхала.

Із протоколу огляду місця події від 14.11.2025 установлено наявність представленого для огляду ОСОБА_10 автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 . Зовнішнім оглядом цього транспортного засобу будь яких пошкоджень не виявлено, цей автомобіль вилучено.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 18.11.2025 установлено, що в жовтні 2024 року, зранку спільно із чоловіком ОСОБА_7 та колегою Соломією рухались автомобілем марки FORD під керуванням водія чоловіка ОСОБА_7 , проїжджаючи вулицею Івана Франка в місті Винники Львівської області. Вона ( ОСОБА_12 ) містилась на передньому пасажирському сидінні цього транспортного засобу. Рухались у напрямку до автодороги «Київ Чоп», у правій смузі руху зі швидкістю близько 50 км./год. В той час бачила як попереду, попутно, у цій же смузі руху, із приблизно такою ж швидкістю руху, рухався автомобіль марки VOLVO. Також бачила як попереду справа від дороги в попутному напрямку по траві рухалась особа-пішохід жіночої статі, яка в момент зближення до неї попутного спереду автомобіля марки VOLVO, раптово змінила траєкторію свого руху ліворуч в напрямку до смуги руху по якій рухався цей транспортний засіб, після чого відбувся наїзд даного автомобіля на відповідну пішохода. Наїзд автомобіля марки VOLVO на пішохода відбувся у правій смузі руху вулиці Івана Франка в місті Винники за умови напрямку до автодороги «Київ Чоп». Після ДТП вони зупинились на місці пригоди. Жінка-пішохід, на яку відбувся наїзд, знаходилась в положенні лежачи на дорожньому покритті у правій смузі руху вулиці Івана Франка за умови напрямку до автодороги «Київ Чоп». Побувши на місці пригоди на протязі близько 5 хв., поїхали оскільки спішили по власних потребах та коли від`їжджали, то водійка автомобіля марки VOLVO знаходилась поруч особи-пішохода, яка ще продовжувала лежати на дорожньому асфальтному покритті будучи при свідомості.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 10.12.2025 установлено, що в жовтні 2024 року, зранку, керуючи автомобілем марки FORD модель EAGE реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався вулицею Івана Франка в місті Винники Львівської області. Керований транспортний засіб вів у правій стороні дороги вулиці Івана Франка у напрямку до автодороги «Київ Чоп». Попереду керованого автомобіля рухався автомобіль марки VOLVO, де в один момент побачив як перед цим транспортним засобом (VOLVO) від трав`яного покриття на дорожнє асфальте покриття здійснила різкий вихід пішохід жіночої статі, на яку відразу відбувся наїзд вказаним автомобілем. Після зазначеної ДТП, побачив як пішохід впала на проїзну частину дороги, а автомобіль марки VOLVO червоного кольору зупинився. Також і зупинив керований автомобіль він ( ОСОБА_7 ) Будучи на місці ДТП, побачив як із автомобіля марки VOLVO вийшли дві жінки, які підійшли до цієї пішохода. До вказаної пішохода й підійшов він ( ОСОБА_7 ). Така була при свідомості. Ані пішохід, ані водій учасники ДТП йому ( ОСОБА_7 ) були не відомі. Вважає, що водій автомобіля марки VOLVO не могла уникнути наїзду на пішохода, оскільки така (пішохід) рухаючись з права від проїзної частини дороги по трав`яному покриті раптово змінила траєкторію свого руху в сторону до дороги, вийшовши на таку дорогу. На запитання, чи в момент наїзду автомобіля марки VOLVO на пішохода, цей транспортний засіб не змістився за межі проїзної частини дороги на трав`яний покрив, відповів що ні, автомобіль марки VOLVO рухався по проїзній частині дороги, прямолінійно, а наїзд на пішохода відбувся також на проїзній частині дороги. Із тілом пішохода контактувала передня права частина автомобіля. До наїзду змінила траєкторію руху пішохід, де від моменту зміни цієї траєкторії і до наїзду пройшов час близький 1 секунди.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2025 із свідком (водієм) ОСОБА_10 установлено, що у передмомент настання ДТП, а саме 11.10.2024, до моменту, ніж виявила як пішохід змінила траєкторію свого руху, спрямовану до направлення цієї пішохода до подальшого місця наїзду, керований автомобіль марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 вона ( ОСОБА_10 ) вела у правій стороні дороги вулиці Івана Франка в місті Винники за умови напрямку та в сторону до автодороги «Київ Чоп», із правим боковим інтервалом відносно правого краю проїзної частини дороги вказаної вулиці при зазначеному напрямку 0,75 метри та швидкість відповідного транспортного засобу становила близько 50 км./год. Пішохід, як показала, в момент зміни напрямку свого руху ліворуч перебувала справа від дороги, на віддалі 0,3 метри. Місце наїзду автомобіля марки VOLVO модель V50 на пішохода знаходиться на проїзній частині дороги вулиці Івана Франка, у правій стороні за умови напрямку руху до автодороги «Київ Чоп», на віддалі 0,8 метри від правого її краю. Від моменту зміни напрямку руху ліворуч та до наїзду вказана пішохід подолала віддаль 1,1 метри. У момент, коли пішохід раптово змінила траєкторію свого руху ліворуч до подальшого місця наїзду, то керований нею ( ОСОБА_10 ) автомобіль (передня частина даного транспортного засобу) знаходилась на віддалі 14,1 метри до подальшого місця наїзду.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 13.12.2025 із свідком ОСОБА_7 установлено, що до моменту, ніж пішохід змінила траєкторію свого руху ліворуч у напрямку до подальшого місця наїзду, автомобіль марки VOLVO рухався у правій стороні дороги вулиці Івана Франка в місті Винники у напрямку до автодороги «Київ Чоп», прямолінійно, зі швидкістю близько 50 км./год., правим боковим інтервалом відносно правого краю дороги 0,8 метри. До моменту, ніж пішохід змінила траєкторію свого руху ліворуч у напрямку до подальшого місця наїзду, вказана пішохід рухалась по ґрунтово-трав`яній ділянці (узбіччі) справа від проїзної частини дороги попутно спереду автомобіля марки VOLVO до проїзної частини дороги на віддалі 0,4 метри. Наїзд автомобіля марки VOLVO на пішохода відбувся на проїзній частині дороги вулиці Івана Франка, у правій стороні за умови напрямку руху до автодороги Київ Чоп, на віддалі 0,85 метри. Від моменту зміни напрямку руху ліворуч та до наїзду пішохід подолала віддаль 1,25 метри у темпі спокійного кроку.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 13.12.2025 із свідком ОСОБА_12 установлено, що до моменту, ніж пішохід ОСОБА_21 змінила траєкторію свого руху ліворуч у напрямку до подальшого місця наїзду, автомобіль марки VOLVO рухався вулицею Івана Франка в місті Винники у правій її стороні у напрямку до автодороги «Київ Чоп», прямолінійно, зі швидкістю близько 50 км./год., правим боковим інтервалом відносно правого краю дороги 0,7 метри. До моменту, ніж пішохід ОСОБА_21 змінила траєкторію свого руху ліворуч у напрямку до подальшого місця наїзду, вказана пішохід рухалась по ґрунтово-трав`яній ділянці (узбіччі) справа від проїзної частини дороги попутно спереду автомобіля марки VOLVO, із лівим боковим інтервалом до проїзної частини дороги 0,4 метри. Наїзд автомобіля марки VOLVO на пішохода відбувся на проїзній частині дороги вулиці Івана Франка, у правій стороні за умови напрямку руху до автодороги «Київ Чоп», на віддалі 0,8 метри. Від моменту зміни напрямку руху ліворуч та до наїзду пішохід подолала віддаль 1,2 метри за час близько 1 секунди.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 17.12.2025 установлено, що на момент ДТП, вона перебувала пасажиром в керованому водієм дочкою ОСОБА_10 автомобілі марки VOLVO, на передньому пасажирському сидінні. Рухались по місту Винники Львівської області, у напрямку до об`їзної дороги м. Львова, зі швидкістю близько 50 км./год. Бачила як попереду від ґрунтово-трав`яного узбіччя перед їх автомобілем раптово вийшла на проїзну частину дороги пішохід-жінка старшого віку, на яку, на проїзній частині дороги відбувся наїзд транспортним засобом, в якому вона ( ОСОБА_10 ) перебувала як пасажир. Вказала, що все відбулось настільки несподівано та раптово, що дочка ніяк не могла уникнути цієї ДТП. Після вказаної пригоди дочка зупинила автомобіль та вони вийшли до пішохода, яка лежала на дорозі. Вказана пішохід показала на будинок, що знаходився поруч, сказавши що там мешкає та сказала що хоче йти додому. Пішохід говорила, що з нею все в порядку, не буде чекати на лікарів, піде додому. Пішохід казали щоб вони також їхали, оскільки до них не має ніяких претензій. Далі побачила як пішохід пішла до будинковолодіння. Додала, що до моменту ДТП, пішохід спершу рухалась поза межами проїзної частини дороги справа за напрямком до об`їзної дороги м. Львова, в спокійному темпі ходьби, а далі в один момент раптово змінила свій рух вліво до дороги, здійснивши близько 2 кроків, пройшовши до наїзду близько 1 метра. Наїзд відбувся на проїзній частині дороги, у правій її стороні у напрямку до об`їзної дороги Львова.

Із висновку експерта від 12.12.2025 № СЕ-19/114-25/28722-ІТ за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 установлено, що на момент огляду робоча гальмівна система та система рульового управління цього транспортного засобу знаходиться в працездатному стані та можуть виконувати функції, передбачені конструкцією.

Із висновку експерта від 22.12.2025 № 5655-Е за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, при виконанні якої у розпорядження судовому експерту надавався для дослідження автомобіль марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 та матеріали кримінального провадження, в яких містились проведені працівником поліції під час перевірки матеріалів 4 фотознімки цього транспортного засобу із його пошкодженням та 2 відеофайли, установлено, що пошкодження на вказаному автомобілі характерні для утворення при наїзді на пішохода. В момент наїзду автомобіль марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 контактував з достатньо масивним не твердим предметом-перешкодою, яким могло бути тіло пішохода, правою стороною передньої частини, а саме: правою блок-фарою, переднім правим крилом. Пішохід при цьому перебував у вертикальному або близькому до нього положенні відносно автомобіля. В наступні моменти ДТП відбувалось закидання тіла пішохода на важіль правого склоочисника та праву нижню частину вітрового скла автомобіля. Встановити трасологічним методом місце наїзду автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 на пішохода ОСОБА_6 , не видалось можливим з причини відсутності необхідного для цього комплексу слідових даних, які б свідчили про це.

Із висновку експерта від 19.12.2025 № СЕ-19/114-25/28719-ІТ за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму ДТП установлено, що в даній дорожній ситуації, при наданих слідством на дослідження вихідних даних, водію автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 необхідно було керуватись вимогами п. 12.3 ПДР. В даній дорожній ситуації, у діях вказаного водія, не вбачається невідповідностей п. 12.3 ПДР. Водій ОСОБА_10 , з моменту виникнення небезпеки для руху була позбавлена технічної можливості запобігти наїзду на пішохода застосуванням своєчасного екстреного гальмування.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 22.12.2025 установлено, що така в момент настання ДТП перебувала неподалік цього місця пригоди. Йшла разом із малолітньою дочкою вздовж дороги вулиці Івана Франка в місті Винники, де почула глухий звук, після чого побачила що лежить особа похилого віку, як сприйняла чоловік. Здійснила повідомлення на 103. Також повідомила, що автомобіля, який здійснив наїзд на пішохода, не бачила, оскільки він був позаду, не могла бачити. Після почутого звуку удару пішохід була до дорожньому покритті, на проїзній дороги, по правій смузі. Щодо руху пішохода-учасниці ДТП, то не бачила як така рухалась.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 24.12.2025 установлено, що в жовтні 2014 року, зранку, вона спільно із співробітницею ОСОБА_24 та її чоловіком ОСОБА_25 , рухались вулицею Івана Франка в місті Винники Львівської області автомобілем марки FORD під керування останнього. Вона ( ОСОБА_23 ) знаходилась на задньому пасажирському сидінні цього транспортного засобу. Рухались у напрямку до автодороги «Київ-Чоп» зі швидкістю близько 50 км./год. Попереду із приблизно такою ж швидкістю рухався автомобіль червоного кольору. Також бачила як справа від дороги попереду згаданого червоного автомобіля рухалась попутно пішохід, яка в один момент раптово від узбіччя повернула ліворуч та вийшла на дорогу і на неї відбувся наїзд зазначеним червоним автомобілем. Наїзд на пішохода відбувся у правій стороні дороги вулиці Івана Франка за умови напрямку до автодороги «Київ-Чоп». Пішохід до наїзду рухалась справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля та з цим транспортним засобом, його передньою правою частиною, контактувала лівою боковою частиною тіла. Після наїзду пішохід впала на проїзну частину дороги, а автомобіль червоного кольору зупинився, а також зупинив керований автомобіль марки FORD водій ОСОБА_26 . Про факт ДТП вона ( ОСОБА_23 ) повідомила на 102. Додала, що водій та пішохід їй не відомі. Вважає, що водій червоного автомобіля не мала можливості уникнути наїзду на пішохода, оскільки така раптово, будучи на близькій відстані до цього транспортного засобу із узбіччя розпочала рух на дорогу.

Слідчий суддя критично оцінює покликання представника скаржника щодо неповноти слідства, яке на думку представника скаржника виражається у невстановлені настання моменту небезпеки для руху, наявність на думку представника скаржника суперечностей у показах свідків, а також можливого вчинення ОСОБА_10 дій, спрямованих на зміну первинної обстановки дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що обставини, на які посилається скаржник як на підставу безпідставності та необґрунтованості постанови висновків слідчого не спростовують. Натомість такі відповідають обставинам справи та отриманими в ході досудового розслідування доказам.

Як зазначалось раніше із посиланням на висновок експерта від 19.12.2025 № СЕ-19/114-25/28719-ІТ в даній дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР і остання з моменту виникнення небезпеки для руху була позбавлена технічної можливості запобігти наїзду на пішохода застосуванням своєчасного екстреного гальмування.

Окрім цього, при проведенні експертизи встановити трасологічним методом місце наїзду автомобіля марки VOLVO модель V50 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 на пішохода ОСОБА_6 не видалось можливим з причини відсутності необхідного для цього комплексу слідових даних, які б свідчили про це.

Окрім цього, не зважаючи на заперечення щодо наданих показів свідками, а також посилання на вчинення ОСОБА_10 дій, спрямованих на викривлення вихідних даних, такі покликання належними та допустимим доказами скаржником та її представником не підтверджені.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи із закріплених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису до правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального матеріального або процесуального законів, у межах яких, на їх думку, повинно здійснюватися провадження.

Також слід зауважити, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями, слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу ч. 2 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих (розшукових) дій.

Своєю чергою, ч. 1 і 2 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Виходячи з наведеного, незгода особи з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

Із врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними та необґрунтованими; тоді як рішення слідчого є законним, обґрунтованим, таким що ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними; висновки слідчого відповідають обставинам кримінального провадження.

При цьому, на обґрунтованість прийнятого слідчим рішення не впливають інші можливі подальші слідчі дії, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Таким чином, доходжу висновку, що слідчим у достатньому обсязі провів необхідні процесуальні та слідчі, внаслідок яких встановлено відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, а тому виходячи із зібраних доказів, дійшов об`єктивного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, з приводу чого прийняв умотивовану постанову.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0003282 від 22 листопада 2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_27