Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3857/25
номер провадження 1-кс/695/1294/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пристроми, Переяслав-Хмельницького району Київської області, освіта повна загальна середня, пенсіонера, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В обґрунтування клопотання зазначено, що 17.08.2025 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у кухні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час сварки, яка виникла на побутовому ґрунті, діючи умисно, з метою позбавлення життя людини, наніс удари ножем в область шиї, грудної клітки спереду та голови потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: п`яти ран шиї, шести ран грудної клітки, з яких чотири рани проникаючі в грудну клітку, розрізу в ділянці правого передсердя та чотирьох проникаючих ушкоджень в ділянку серця, однієї рани в лобній ділянці голови, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_9 помер на місці.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

31.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

01.09.2025 ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2025 року, включно.

20.10.2025 постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 30.11.2025.

27.10.2025 ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2025 року, включно.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 30.11.2025, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, матиме реальну можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання, в тому числі виїхати на тимчасово не підконтрольну територію України. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування в якості свідків допитано знайомих підозрюваного та він ознайомлений з протоколами допиту інших свідків та потерпілої, а тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності у т.ч. шляхом застосування сили.

Існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, потенційно схильний до вчинення кримінальних правопорушень та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 схильний до насильства та перебуваючи на волі може вчинити інші насильницькі кримінальні правопорушення, в тому числі здійснити вплив на свідків, що може містити самостійний склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 386 КК України.

Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування, перебуваючи на волі може створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень та тим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, підозрюваний зловживаючи алкоголем не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілого, передбаченого ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наведене, застосування тримання під вартою є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства від вчинення тяжких злочинів який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Також слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважаю за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

31.08.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

31.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2025 року, включно.

20.10.2025 постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено до 3 місяців, а саме до 30.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2025 включно.

25.11.2025 ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000986 від 30.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжено до 5 місяців, тобто до 30 січня 2026 року.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: рапортом помічника чергового ЧС сектору моніторингу Золотоніського РВС ГУНП в Черкаській області від 31.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.08.2025; протоколом огляду від 30.08.2025, за адресою: АДРЕСА_1 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 238 від 31.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.08.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.08.2025; протоколом огляду місця події від 31.08.2025, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 01.09.2025; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.10.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 09.10.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними в кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обгрунтованою.

Завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні на даний час не виявляється можливим у зв`язку із тим, що необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи по встановленню причини смерті, характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в разі необхідності вирішити питання про призначення додаткової судово-медичної експертизи; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки трьох судових молекулярно-генетичних експертизи; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-психіатричної експертизи; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність; оголосити ОСОБА_5 кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст.ст. 290 292 КПК України.

На даний час не зменшився ризик щодо можливості підозрюваним ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить не лише вагомість доказів про вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у його вчиненні, оскільки санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, але і відсутність у підозрюваного міцних та сталих соціальних зв`язків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, хоча тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами та ризиками збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.

Крім цього, на даний час не зменшився ризик щодо можливості підозрюваним ОСОБА_5 незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, який обґрунтовується тим, що підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни ними наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними та необґрунтованими наявність існування таких ризиків, як можливість підозрюваним ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях.

На думку слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не може доводитися лише припущеннями з огляду на вчинене кримінальне правопорушення, зокрема і його тяжкість, без наведення фактів стосовно особи та поведінки підозрюваного, яка дає підстави для тверджень про існування цього ризику. Крім того, слідчий у клопотанні обмежився лише загальним зазначенням існування цього ризику.

Варто зауважити, що метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При цьому слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати слідству, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання існуючим зазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, що слідчому судді не надано відомостей про стан здоров`я ОСОБА_5 , який унеможливлював тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора та неможливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає задоволенню, та стосовно ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 пов`язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 183,193-194,196, 197, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 27 листопада 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1