УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000850, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

08 грудня 2025 року (здано на пошту 04 грудня 2025 року) на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000850, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на майно, тимчасово вилучене у період з 02 грудня 2025 року по 03 грудня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

30 фасувальних пакетів чорного кольору із зіп-замком;

28 порожніх пакувальних пакетів з маркуванням «Нова пошта», які упаковано у сейф-пакет № RIC 2019784;

Мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782;

Мобільний телефон марки «Iphone 11», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з номером НОМЕР_6 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782;

Поліетиленовий пакет із зіп-замком із порошкоподібною речовиною зеленого кольору, загальною вагою 110 грам, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000850, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, предметів і засобів, що використовуються для їх виготовлення, фасування та збуту, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року, у період з 02 грудня 2025 року по 03 грудня 2025 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено 30 фасувальних пакетів чорного кольору із зіп-замком; 28 порожніх пакувальних пакетів з маркуванням «Нова пошта», які упаковано у сейф-пакет № RIC 2019784; мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782; мобільний телефон марки «Iphone 11», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з номером НОМЕР_6 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782; поліетиленовий пакет із зіп-замком із порошкоподібною речовиною зеленого кольору, загальною вагою 110 грам.

03 грудня 2025 року постановою старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , вказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000850 від 02 липня 2025 року.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого обмежувального заходу як арешт вищевказаного майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Розгляд клопотання старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 просив здійснювати у його відсутність. Клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000850 від 02 липня 2025 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у період з 02 грудня 2025 року по 03 грудня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 30 фасувальних пакетів чорного кольору із зіп-замком; 28 порожніх пакувальних пакетів з маркуванням «Нова пошта», які упаковано у сейф-пакет № RIC 2019784; мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782; мобільний телефон марки «Iphone 11», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з номером НОМЕР_6 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782; поліетиленовий пакет із зіп-замком із порошкоподібною речовиною зеленого кольору, загальною вагою 110 грам, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000850, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у період з 02 грудня 2025 року по 03 грудня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

30 фасувальних пакетів чорного кольору із зіп-замком;

28 порожніх пакувальних пакетів з маркуванням «Нова пошта», які упаковано у сейф-пакет № RIC 2019784;

Мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782;

Мобільний телефон марки «Iphone 11», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з номером НОМЕР_6 , який упаковано у сейф-пакет № RIC 2019782;

Поліетиленовий пакет із зіп-замком із порошкоподібною речовиною зеленого кольору, загальною вагою 110 грам, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1