Справа № 761/4097/24
Провадження № 1-кп/761/2062/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві судовий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000120 від 28 серпня 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митниця Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді завідувача відділу відновної урології та новітніх технологій ДУ «Інститут урології ім. академіка О.Ф. Возіанова Національної академії медичних наук України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом міста Києва здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000120, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2023 року, відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 головуючим суддею визначено ОСОБА_7

09.07.2025 на підставі розпорядження заступника керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 07.07.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 головуючим суддею визначено ОСОБА_1

25.10.2025 до суду надійшло клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арештів майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.09.2023, а саме на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,5 кв.м, житловою площею 71,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 120 кв.м, житловою площею 40,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :79:168:0032, площею 0,0685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ),

та ухвалою Київського апеляційного суду від 07.11.2023 на грошові кошти, які 18 вересня 2023 року вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 .

Заявлене клопотання ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що майно, на яке накладено арешт у межах кримінального провадження № 0000120, належить їй на праві власності та набуте законним шляхом.

Зауважила, що майно, яке належить, зокрема, дружині обвинуваченого не може бути конфісковане в дохід держави, у разі визнання обвинуваченого винним та призначення такого виду покарання.

Таким чином, просила задовольнити заявлене клопотання та скасувати арешт.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні заявленого клопотання, вважаючи його передчасним, а накладений арешт обґрунтованим, законним та таким, що відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши надані у розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1-2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Випадки застосування спеціальної конфіскації визначені ст. 96-2 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який, згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та у випадку доведеності його вини, суд може призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,5 кв.м, житловою площею 71,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 120 кв.м, житловою площею 40,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :79:168:0032, площею 0,0685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.67 СК України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Разом з тим, на переконання суду, таке втручання у право на мирне володіння ОСОБА_6 майном у контексті ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка не має статусу підозрюваної чи обвинуваченої у цьому кримінальному провадженні, не є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження, а тому, з метою дотримання її прав як співвласника такого майна, клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту слід задовольнити частково та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року по справі № 761/34391/23, а саме на:

- 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,5 кв. м, житловою площею 71,3 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 120 кв. м, житловою площею 40,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :79:168:0032, площею 0,0685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Водночас, на переконання суду, на цьому етапі розгляду кримінального провадження суд не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 в частині скасування арешту, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, на грошові кошти, вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 .

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах обвинуваченого та третіх осіб на даній стадії, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року по справі № 761/34391/23, а саме на:

- 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,5 кв. м, житловою площею 71,3 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 120 кв. м, житловою площею 40,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :79:168:0032, площею 0,0685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва ОСОБА_1