Справа № 274/6863/25
Провадження № 1-кп/0274/880/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2025 року за № 0000734 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше судимого:

1) 20.0.2.2014 Дарницьким районним судом в м. Києві за ст. ст. 186 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 1, 186 ч. 2, 185 ч. 2 ,70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Дарницького районного суду в м. Києві від 25.03.2015 іспитовий строк скасовано;

2) 30.05.2018 Дарницьким районним судом в м. Києва за ст. 122 ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 10.05.2019 Дарницьким районним судом в м. Києва за ст. 186 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 08.01.2024 Дарницьким районним судом в м. Києва за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

5) 01.04.2024 Дарницьким районним судом в м. Києва за ст. 309 ч. 1, ст. 71 ч. 1, ст. 71 ч.2 КК України (з врахуванням ухвали цього суду від 01.04.2024) до 1 року 15 днів обмеження волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року 15 днів обмеження волі.

Для відбування призначеного покарання, ОСОБА_5 18.04.2025 прибув до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», що знаходиться за адресою: вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, Житомирська область.

По прибуттю 18.04.2025 до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_5 під підпис ознайомлено з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджено про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 390, 391, 392, 393 КК України.

Усупереч вищезазначеному засуджений ОСОБА_5 близько 11 год. 25 хв. 22.07.2025, перебуваючи на території ДУ «Бердичівського виправного центру (№ 108)», скориставшись відсутністю нагляду, усвідомлюючи протиправність своїх дій, самовільно залишив межі вказаного виправного центру та прилеглої території шляхом подолання паркану, яким огороджені межі виправного центру та зник у невідомому напрямку.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 390 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно відбував покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр № 108», звідки втік. Мотиви такого вчинку пояснив тим, що на той час його дружина була вагітна і мала народжувати, але їй не було де жити, у зв`язку з чим вона хотіла залишити дитину в пологому будинку. Він залишив межі виправного центру, щоб вирішити ці проблеми. В результаті дружина все одно залишила дитину в пологовому будинку. З письмовим клопотанням про надання йому короткочасного виїзду за межі установи до адміністрації не звертався. Не заперечував жодних фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

За клопотанням прокурора та згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає. Наслідки такого визнання, у вигляді позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, сторонам роз`яснено.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 390 КК України, а саме самовільне залишення місця обмеження волі.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії нетяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, одружений, не працевлаштований, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, має непогашені стягнення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, зважаючи на санкцію закону, за яким засуджується обвинувачений, враховуючи вчинення ним кримінального правопорушення під час відбування покарання у виді обмеження волі, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим, приймаючи до уваги причини вчинення злочину, позицію самого обвинуваченого, який визнав вину та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити даний вид покарання розмірі, що наближається до мінімального, встановленого в санкції статті. Остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вказаним вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2024 року. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Даних про наявність цивільного позову, процесуальних витрат або речових доказів матеріали справи не містять.

Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на два місяці, при цьому суд враховує особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховуватися від суду .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2024 року та призначає ОСОБА_5 до відбуття 1 (один) рік 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання обвинуваченому рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.09.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку, тобто до 19.12.2025 року.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- CD-R диск із двома відеозаписами із камери відеоспостереження, які розміщені в ДУ «Бердичівський виправний центр №108», що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1