Справа № 738/2329/25
№ провадження 1-в/738/321/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні засудженого ОСОБА_3 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року, за ч.3 ст.368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції та правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Під час досудового розслідування стосовно нього ухвалою Печерського районного суду п. Києва від 15 вересня 2017 року було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці тобто до 14 листопада 2017 року включно, з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, який в подальшому, ухвалою цього суду від 09 листопада 2017 року, був змінений на домашній арешт в певний період доби.

Враховуючи те, що з 15 вересня 2017 року по 09 листопада 2017 року він перебував під запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту, вироком суду вказаний строк запобіжного заходу не зараховано в строк покарання, посилаючись на положення ч.7 ст.72 КК України, просить зарахувати йому в строк покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року вищевказаний строк цілодобового домашнього арешту у вигляді 56 днів у відповідності до ч. 7 ст. 72 КК України.

Виклад позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.

Встановлені судом обставини.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права, займати посади пов`язані з оперативної роботою в установах Міністерства юстиції та правоохоронних органах, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, з позбавленням, на підставі ст.54 КК України, спеціального звання підполковник податкової міліції. Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислюється з часу його затримання. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року змінено, ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.3 ст.368 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції та правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. В решті вирок залишено без змін. ОСОБА_3 взято під варту в залі суду.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_3 , як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 14 листопада 2017 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягав виконанню після проголошення вказаної ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року раніше обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт в певний період доби, а саме з 22.00 год до 06.00 год наступної доби, строком на два місяці до 08 січня 2018 року включно. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Таким чином матеріалами справи документально підтверджено, що засуджений ОСОБА_3 з 15 вересня 2017 року до 08 листопада 2017 року включно перебував під цілодобовим домашнім арештом, з 09 листопада 2017 року розпочався строк дії ухвали від 09 листопада 2017 року, якою до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 03 серпня 2023 року, статтю 72 КК України доповнено частиною 7 «Домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Відповідно до частин 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України, в 2017 році. Вирок суду набрав законної сили 24 січня 2022 року.

Матеріалами справи документально підтверджено, що засуджений ОСОБА_3 з 15 вересня 2017 року по 08 листопада 2017 року включно перебував під цілодобовим домашнім арештом, який вже 09 листопада 2017 року був змінений на нічний домашній арешт, а тому до засудженого підлягає застосування Закон №3342-IX від 03 серпня 2023 року, як такий, що поліпшує його становище.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та вважає необхідним на підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати йому у строк покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року, строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 15 вересня 2017 року до 08 листопада 2017 року включно, що становить 55 днів.

Керуючись ч.7 ст. 72 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання, задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року, зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року, строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 15 вересня 2017 року до 08 листопада 2017 року включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі відповідно до ч.7 ст.72 КК України.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 08 грудня 2025 року

Суддя ОСОБА_1