Провадження № 1-кс/201/4973/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000041, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025 року, про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Краснодон Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, утриманців не маючої, маючої хронічні хвороби, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3

слідчий ОСОБА_5

підозрювана ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

заставодавець ОСОБА_7 (ВКЗ)

представник заставодавця адвокат ОСОБА_8 (ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування № 0000041 від 17.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

21.10.2025 в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі сто п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яку 23.10.2025 заставодавцем ОСОБА_7 внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що підтверджується листом від 14.11.2025.

У випадку внесення застави на ОСОБА_4 слідчим суддею покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, визначеними слідчим.

Прокурор вказує, що вказаний запобіжний захід не забезпечив виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, що виразилось в тому, що вона без дозволу слідчого 13.11.2025 перебувала у м. Харків та без поважних причин не з`являлася на виклики до слідчого для проведення слідчих дій.

Тому враховуючи наявність обґрунтованої підозри і наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з огляду на факт порушення ОСОБА_4 обов`язків, покладених на неї слідчим суддею у випадку внесення застави, прокурор просив внесену за ОСОБА_4 заставу звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, а також змінити їй запобіжний захід та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

Під час розгляду клопотання прокурор і слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 , посилаючись на необґрунтовану підозру і недоведеність ризиків, проти задоволення клопотання заперечила, просила у його задоволенні відмовити. Зазначила, що вона не здійснювала діяльність, яку їй інкримінують, підприємство на неї переоформив її батько, дохід вона не отримувала, не керувала підприємствами, вона активно займається волонтерською діяльністю, не має наміру переховуватися від слідчого і суду, має хронічні хвороби. Її наречений захищає Україну на Харківському напрямку. 10.11.2025 вона виїхала з Києва до Броварів, щоб передати йому автомобіль PORSCHE CAYENNE для того, щоб він знайшов квартиру в Харкові. 13.11.2025 в Харкові вона була на прийомі у лікаря. Про виїзд до Харкова вона повідомила свого адвоката ОСОБА_10 . В Харкові вона хотіла зустрітися із своїм нареченим і пошукати квартиру. В Харків вона поїхала через Блабакар. Паспорт для виїзду за кордон вона намагалася здати, але у неї його в органі ДМС не прийняли, про що видали відповідний лист.

Захисниця підтримав думку своєї підзахисної. Додала, що слідчий належним чином не роз`яснив ОСОБА_4 права і обов`язки, покладені на неї слідчим суддею. Докази з камер відеоспостереження не підтверджують, що за кермом PORSCHE CAYENNE була саме ОСОБА_4 . Вона не прибула за викликами до слідчого, оскільки перебувала на лікуванні. Підозра не обґрунтована і ризики не доведені. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заставодавець ОСОБА_7 із своєю представницею адвокаткою ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечили, просили у його задоволенні відмовити з огляду на те, що не було встановлено порушень ОСОБА_4 обов`язків, покладених на неї слідчим суддею у випадку внесення застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування № 0000041 від 17.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України

ЕПІЗОД ЗА Ч. 5 СТ. 27, Ч. 1 СТ. 111-2 КК УКРАЇНИ:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025 та № 478/2025 від 14.07.2025 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Відповідно до вказаного переліку територія Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області в яку входить м. Старобільськ з 28.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

З початку тимчасової окупації території Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області, представниками так званої «лнр», підконтрольними політичному керівництву держави-агресора російській федерації, організовано та розпочато діяльність системи органів влади та їх структурних підрозділів, які, відповідно до чинного законодавства України, визнані незаконними, а також прийнято т.зв. «нормативно - правові акти» направлені на завдання шкоди державі Україна, зокрема на порушення територіальної цілісності, завдання шкоди національній та економічній безпеці, які створюють певну вертикаль незаконної влади та її легітимність, створюють в очах світової спільноти враження законності їх діяльності, впроваджують та нав`язують ідеологію держави-агресора, а також, які направлені на інтеграцію підприємств, установ та організацій, зареєстрованих за українським законодавством та які знаходяться на тимчасово окупованій території у т.зв. «правове та законодавче поле» держави - агресора (рф) та окупаційної адміністрації держави агресора (т.зв. «лнр»), а також регуляції їх діяльності, забезпечення діяльності органів окупаційної адміністрації (бюджетних організацій) на тимчасово окупованій території Луганської області, шляхом створення відповідних сприятливих умов.

У цей час, а саме приблизно в травні 2022 року, але не пізніше 20.05.2022 (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільного збору, підготовки та передачі активів (теплової енергії) представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а також на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, ОСОБА_4 , як єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» (, адреса: Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, вул. Слобожанська, буд. 33), добровільно та за власною ініціативою, на основі приміщень, техніки та матеріальних цінностей вказаного товариства прийнято рішення про його реєстрацію у т.зв. «державних органах лнр».

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що одноособово не зможе реалізувати свій злочинний умисел, оскільки потрібна особа, яка на постійній основі буде знаходитись на тимчасово окупованій території, діяти від імені підприємства, тому остання до власної протиправної діяльності залучила директора ТОВ «ДЕМ І К» - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наділивши її відповідними повноваженнями, залишивши за собою кінцеве прийняття рішень по управлінню т.зв. «підприємством», шляхом надання вказівок, порад, усуненням перешкод, які виникатимуть в процесі діяльності, в тому числі пов`язаними із наданням відповідних документів, наказів, розпоряджень у відповідності до законодавства окупаційної адміністрації (лнр) та держави - агресора (рф).

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_4 одночасно із прийняттям рішення про реєстрацію у т.зв. «державних органах лнр» ТОВ «ДЕМ І К» прийнято рішення і про уповноваження ОСОБА_9 подати документи до відповідного т.зв. «реєструючого органу лнр» для проведення «державної реєстрації товариства», що в свою чергу дозволило зареєструвати в окупаційних органах вказане підприємство без фізичної присутності на тимчасово окупованій території ОСОБА_4 .

20.05.2022 ОСОБА_9 , на виконання вказівок та з дозволу кінцевого бенефіціарного власника та засновника ТОВ «ДЕМ І К» () - ОСОБА_4 добровільно та за власною ініціативою, на основі приміщень, техніки та матеріальних активів вказаного товариства, на тимчасово окупованій території Луганської області, зареєстровано у т.зв. «державних органах лнр» - «товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» (мовою оригіналу: «общество с ограниченной ответсвеностью «ДЕМ И К», ЕГРЮЛ 62701670, адрес: лнр, г. Старобельск, ул. Ленина, дом 22», далі - «ООО «ДЕМ И К»).

20.03.2023 на реалізацію та підтримку т.зв. «федерального конституційного закону рф «про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта - Луганської народної республіки» (мовою оригіналу: «федерального конституционного закона «о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта - Луганской народной республики»), № 6-ФКЗ від 04.10.2022, «договору між російською федерацією та Луганською народною республікою про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу: «договора между российской федерацией и Луганской народной республикой о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта») від 30.09.2022, «та «федерального закону рф «про ратифікацію договору між російською федерацією та Луганською народною республікою про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу: «федерального закона рф «о ратификации договора между российской федерацией и Луганской народной республикой о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта») № 373-ФЗ від 04.10.2022 ОСОБА_4 як єдиним засновником «ООО «ДЕМ И К» прийнято рішення про приведення установчих документів «товариства» у відповідність до законодавства рф.

Таким чином, останньою усунена перешкода, яка б перешкоджала подальшій діяльності «ООО «ДЕМ И К» на тимчасово окупованій території Луганської області.

Крім того, ОСОБА_4 як єдиним засновником «ООО «ДЕМ И К» затверджено «статут «ООО «ДЕМ И К» у новій редакції» (далі - «статут»). Так, товариство засноване з метою задоволення споживчого попиту в товарах, продукції та послугах з метою отримання прибутку (п. 1 розділу 3 «статуту»).

Також, відповідно зазначеного статуту ООО «ДЕМ И К» ОСОБА_4 , як «учасник товариства» має право (п. 2 Розділу 4 «статуту»):

1.брати участь в управлінні справами Товариства у порядку, визначеному законодавством та цим статутом;

2.у випадках та в порядку, передбачених законом та цим статутом, отримувати інформацію про діяльність товариства та ознайомлюватися з її бухгалтерською та іншою документацією. На вимогу учасника Товариства останнє зобов`язане надати йому для ознайомлення річні та квартальні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність.

3.брати участь у розподілі прибутку Товариства та отримувати його частину (дивіденди) у порядку та у строки, встановлені рішенням єдиного учасника та у розмірі пропорційно вкладу у статутному капіталі Товариства;

4.отримувати у разі ліквідації Товариства частину майна, що залишилося після розрахунків із кредиторами, або його вартість;

5.продати або здійснити відчуження іншим чином (дарування) своєї частки або частини частки у статутному капіталі Товариства іншій особі у порядку, передбаченому законом та цим Статутом;

6.вийти з Товариства шляхом відчуження своєї частки Товариства, якщо така можливість передбачена статутом товариства, або вимагати набуття Товариством частки у випадках, передбачених законом;

7.дотримуватись вимог цього статуту.

8.Учасник має право мати також інші права, передбачені чинним законодавством.

Для забезпечення діяльності «ООО «ДЕМ И К» створюється статутний капітал, який складається з номінальної вартості частки учасника, і становить 10 000 (десять тисяч) російських рублів. Номінальна вартість та розмір частки учасника становлять: ОСОБА_4 внесок грошовими коштами з номінальною вартістю частки у сумі 10 000, 00 (десять тисяч) рублів, розмір якої складає 100 % (Розділ 5 «статуту»).

Вищим органом Товариства є загальні збори учасників товариства. У Товаристві з єдиним учасником усі рішення приймаються учасником Товариства одноосібно та оформлюються письмово рішенням єдиного учасника, підписуються учасником і не потребують нотаріального посвідчення (Розділ 7 «статуту»).

Разом з тим, до компетенції ОСОБА_4 як єдиного учасника Товариства належить (п. 2 Розділу 7 «статуту»):

1.визначення основних напрямків діяльності Товариства, принципів утворення та використання його майна, а також прийняття рішення про участь в асоціаціях та інших об`єднаннях комерційних організацій;

2.затвердження статуту товариства, внесення до нього змін або затвердження статуту товариства у новій редакції, прийняття рішення про те, що товариство надалі діє на підставі типового статуту, або про те, що товариство надалі не діятиме на підставі типового статуту, зміна розміру статутного капіталу товариства, найменування товариства, місцезнаходження товариства;

3.утворення виконавчих органів Товариства та дострокове припинення їхніх повноважень (призначення та звільнення директора, виконуючого обов`язки директора Товариства), а також прийняття рішення про передачу повноважень одноосібного виконавчого органу Товариства управителю, затвердження такого управителя та умов договору з ним;

4.обрання та дострокове припинення повноважень ревізійної комісії (ревізора) товариства;

5.затвердження річних звітів та річних бухгалтерських балансів, включаючи дочірні Товариства та структурні підрозділи;

6.прийняття рішення про розподіл чистого прибутку; визначення порядку відшкодування збитків;

7.затвердження (прийняття) документів, що регулюють внутрішню діяльність Товариства (внутрішніх документів Товариства);

8.прийняття рішення про розміщення товариством облігацій та інших емісійних цінних паперів;

9.призначення аудиторської перевірки, затвердження аудитора та визначення розміру оплати його послуг;

10.прийняття рішення про реорганізацію чи ліквідацію Товариства;

11.призначення ліквідаційної комісії та затвердження ліквідаційних балансів (зокрема, проміжного ліквідаційного балансу, розподільчого балансу, передавального акта тощо);

12.визначення порядку прийому до складу учасників Товариства та виключення з числа учасників, крім випадків, коли такий порядок визначено законом;

13.прийняття рішень про відчуження нерухомого майна; прийняття рішень про відчуження майна Товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна Товариства; прийняття рішення про згоду на вчинення великого правочину та / або правочину, у вчиненні якого є заінтересованість;

14.прийняття рішень про створення Товариством інших юридичних осіб, філій та відкриття представництв Товариства; участь Товариства в інших юридичних особах, затвердження статутів (положень) про них, призначення керівників структурних підрозділів; прийняття рішень про ліквідацію або реорганізацію створених Товариством юридичних осіб, філій та представництв;

15.затвердження грошової оцінки майна, що вноситься для оплати часток у статутному капіталі Товариства;

16.прийняття рішень про притягнення до матеріальної відповідальності посадових осіб Товариства;

17.утворення інших органів Товариства та дострокове припинення їхніх повноважень;

18.вирішення інших питань, передбачених законодавством або цим Статутом.

Прийняття рішення єдиним учасником Товариства підтверджується підписанням рішення Учасника Товариства або його уповноваженим представником. Учасник Товариства має право приймати рішення особисто або через свого представника. Повноваження представника єдиного учасника визначаються відповідними документами, що підтверджують його належні повноваження. Довіреність від учасника - фізичної особи має бути посвідчена нотаріально (п. 3 Розділу 7 «статуту»).

В свою чергу, відповідно до вищевказаного статуту ООО «ДЕМ И К» керівництво поточною діяльністю Товариства здійснюється одноосібним виконавчим органом Товариства - директором, який призначається учасником Товариства (п. 5 Розділу 7 «статуту»).

ОСОБА_9 , як директор «ООО «ДЕМ И К» (п. 6 Розділу 7 «статуту»):

1.без довіреності діє від імені Товариства, в тому числі представляє його інтереси та вчиняє правочини (угоди);

2.видає довіреності на право представництва від імені Товариства, в тому числі довіреності з правом передоручення;

3.видає накази про призначення на посаду працівників Товариства, про їхнє переведення та звільнення, застосовує заходи заохочення та накладає дисциплінарні стягнення;

4.представляє інтереси Товариства в усіх підприємствах, установах та організаціях, судах, органах влади;

5.розпоряджається майном Товариства у межах своєї компетенції;

6.укладає та підписує господарські та інші договори (контракти), у тому числі трудові договори;

7.видає накази, розпорядження, обов`язкові для всіх працівників Товариства;

8.встановлює обсяги повноважень працівників Товариства, затверджує їхні посадові інструкції та штатний розпис, посадові оклади співробітників;

9.формує апарат Товариства, призначає керівників усіх структурних підрозділів Товариства, займається комплектацією кадрового складу Товариства в межах своєї компетенції;

10.користується правом першого підпису, відкриває рахунки у банківських установах;

11.здійснює інші повноваження, не віднесені законодавством або цим Статутом до компетенції вищого органу управління.

Директор підзвітний учаснику та організовує виконання його рішень (п. 8 Розділу 7 «статуту»).

Товариство має право щоквартально, раз на півроку або раз на рік приймати рішення про розподіл свого чистого прибутку. Рішення про визначення частини прибутку Товариства, що розподіляється учаснику Товариства, приймається єдиним учасником Товариства. Частина прибутку Товариства, призначена для розподілу учаснику, розподіляється пропорційно його частці у статутному капіталі Товариства (п. 4 Розділу 8 «статуту»).

29.03.2023 ОСОБА_9 , на виконання рішення єдиного засновника «ООО «ДЕМ И К» - ОСОБА_4 та з дозволу останньої до т.зв. «міжрайонної інспекції федеральної податкової служби № 1 по лнр» (мовою оригіналу: «межрайонная инспекция федеральной налоговой службы № 1 по лнр») подано т.зв. «заяву про внесення відомостей про юридичну особу до єдиного державного реєстру юридичних осіб у зв`язку з приведенням установчих документів у відповідність до законодавства рф» за формою № Р18004 з долученням до неї відповідних документів.

05.04.2023 здійснено т.зв. «державну реєстрацію «ООО «ДЕМ И К» відповідно до вимог законодавства держави - агресора (рф) із присвоєнням основного державного реєстраційного номеру рф (мовою оригіналу: «основного государственного регистрационного номера») - 281.

Таким чином, ОСОБА_4 , яка заздалегідь домовилась з директором «ТОВ «ДЕМ І К» ОСОБА_9 та які попередньо розподілили між собою відповідні обов`язки, організовано провадження господарської діяльності на тимчасово окупованій території в т.ч. у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та забезпечено реалізацію та підтримку рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також організовано добровільний збір, підготовку та передачу активів (теплової енергії) представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора спрямованих на завдання шкоди Україні. Фактично, реалізація господарської діяльності «ООО «ДЕМ И К» на тимчасово окупованій території неможлива в одноосібному порядку та потребує обов`язкової участі як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_9

14.11.2022 т.зв. «державним комітетом тарифного та цінового регулювання лнр» (мовою оригіналу: «государственным комитетом тарифного и ценового регулирования лнр», далі - «ДКТтЦР лнр») з метою завдання шкоди державі Україна, національній та економічній безпеці, створення вертикалі незаконної влади, враження законності їх діяльності, впровадження та нав`язування ідеології держави-агресора, інтеграції підприємств, установ та організацій, зареєстрованих за українським законодавством, які знаходяться на тимчасово окупованій території у т.зв. «правове та законодавче поле» окупаційної адміністрації держави агресора («лнр»), а також регуляції їх діяльності, забезпечення діяльності органів окупаційної адміністрації (бюджетних організацій) на тимчасово окупованій території Луганської області, шляхом створення відповідних сприятливих умов, видано т.зв. «наказ «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» тарифів у сфері теплопостачання для населення та бюджетних організацій» (мовою оригіналу - «об установлении обществу с ограниченной ответственностью «ДЕМ И К» тарифов в сфере теплоснабжения для населения и бюджетных организаций») № 48-ОД.

Даним т.зв. «наказом» «ООО «ДЕМ И К» встановлено тариф на теплову енергію у сфері теплопостачання для бюджетних організацій у розмірі 2 776, 73 рос. руб. за 1 Гкал.

Відповідно до т.зв. «положення про державний комітет тарифного та цінового регулювання лнр» (мовою оригіналу: «положения о государственном комитете тарифного и ценового регулирования лнр»), яке затверджене т.зв. «постановою уряду лнр № 278/20 від 18.08.2020 т.зв. «ДКТтЦР лнр» є виконавчим органом державної влади лнр, що здійснює функції з державного регулювання у сферах електроенергетики, теплопостачання, газопостачання, надання послуг пасажирського транспорту, вантажоперевезень залізничним транспортом, утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами, нафтогазовому комплексі, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Після прийняття «ДКТтЦР лнр» наказу № 48-ОД від 14.11.2022 (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_9 , яка діяла з дозволу та в межах повноважень наданих їй ОСОБА_4 , організовано реалізацію та підтримку вказаного рішення окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, на реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 03.05.2023 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «державною бюджетною освітньою установою середньої професійної освіти лнр «Новопсковський аграрний коледж» (мовою оригіналу - «государственное бюджетное образовательное учреждение среднего профессионального образования лнр «Новопсковский аграрный колледж», далі - «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 48.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» згідно його статуту є державною бюджетною освітньою установою, професійної освіти, що реалізує основні професійні освітні програми середньої професійної освіти та інші освітні програми відповідно до ліцензії на право здійснення освітньої діяльності, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

28.08.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 48 від 03.05.2023.

27.12.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» додаткову угоду № 3 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 48 від 03.05.2023.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 01.11.2023 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «головним управлінням федеральної служби судових приставів по лнр» (мовою оригіналу - «Главное управление Федеральной службы судебных приставов по лнр», далі - «ГУ ФССП по лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/2.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «ГУ ФССП по лнр» згідного його положення є територіальним органом ФССП росії, який діє на території лнр, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 26.12.2023 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «федеральним державним бюджетним навчальним закладом вищої освіти «Луганський державний медичний університет імені Святителя Луки» міністерства охорони здоров`я рф» (мовою оригіналу - «федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Луганский государственный медицинский университет имени Святителя Луки» министерства здравоохранения рф», далі - «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 47.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф» згідного його статуту є федеральною державною бюджетною освітньою установою вищої освіти, що реалізує освітні програми середньої загальної освіти, середньої професійної освіти, вищої освіти, додаткової освіти за напрямами підготовки (спеціальностями), професіям, встановленим ліцензією на право здійснення освітньої діяльності відповідно до федеральних державних освітніх стандартів, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 24.01.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ГУ ФССП по лнр» державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/2.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 07.03.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «федеральною державною бюджетною освітньою установою вищої освіти «Луганський державний педагогічний університет» (мовою оригіналу - «федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Луганский государственный педагогический университет», далі - «ФДБОУВО «ЛДПУ») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 30.

Згідно п. 3.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «ФДБОУВО «ЛДПУ» згідно його статуту є освітньою організацією вищої освіти, яка здійснює як основну мету її діяльності освітню діяльність за освітніми програмами вищої освіти та наукову діяльність, створену для здійснення освітніх, наукових, соціальних та інших функцій некомерційного характеру, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

19.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ФДБОУВО «ЛДПУ» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 30 від 07.03.2024.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 11.03.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «управлінням федеральної служби державної реєстрації, кадастра та картографії по лнр» (мовою оригіналу - «управление федеральной службы государственной регистрации, кадастра и картографии по лнр», далі - «УФСДРКК по лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/3.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «УФСДРКК по лнр» згідного його положення є виконавчим органом державної влади лнр, який здійснює функції з провадження державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері ведення єдиного державного реєстру нерухомості та надання відомостей, що містяться в єдиному державному реєстрі нерухомості, здійснення державного кадастрового обліку нерухомого майна, державної реєстрації прав на нерухоме майно та угод з ним, кадастрової діяльності та кадастрових відносин, державної кадастрової оцінки, геодезії та картографії, майнових відносин у частині цивільного обороту нерухомого майна (за винятком повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання, ділянок надр), земельних відносин (за винятком земель сільськогосподарського призначення, а також переведення земель лісового фонду та водного фонду та земель територій, що особливо охороняються, та об`єктів (у частині, що стосується земель природних територій, що особливо охороняються) до земель іншої категорії), державного моніторингу земель (за винятком земель сільськогосподарського призначення), державного земельного контролю (нагляду), за винятком випадків, коли зазначені функції відповідно з чинним законодавством здійснюють інші виконавчі органи державної влади, державного контролю (нагляду) у галузі геодезії та картографії, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

15.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «УФСДРКК по лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/3 від 11.03.2024.

19.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «УФСДРКК по лнр» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/3 від 11.03.2024.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 18.03.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «адміністрацією муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ лнр» (мовою оригіналу - «администрация муниципального округа муниципальное образование Меловский муниципальный округ лнр», далі - «адміністрація Міловського МО лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «адміністрація Міловського МО лнр» згідного його положення є виконавчо-розпорядчим органом місцевого самоврядування, муніципального утворення Міловський муніципальний округ лнр, який наділений статутом муніципального утворення Міловський муніципальний округ лнр, власними повноваженнями для здійснення окремих державних повноважень, переданих органам місцевого самоврядування федеральними законами та законами лнр, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

19.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «адміністрацією Міловського МО лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32 від 18.03.2024.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 18.03.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «міністерством юстиції лнр» (мовою оригіналу - «министерством юстиции лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/1.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

В свою чергу, «міністерство юстиції лнр» згідного його положення є виконавчим органом влади, який провадить державну політику та здійснює функції в області забезпечення населення безоплатною юридичною допомогою на території лнр, функції по веденню реєстру нормативно - правових актів виконавчих органів лнр, а також реалізує передані російською федерацією повноваження на державну реєстрацію актів цивільного стану на території лнр та інші функції, направлені на реалізацію задач, покладених на міністерство, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

23.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «міністерством юстиції лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/1 від 18.03.2024.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 04.04.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф» державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 47.

Згідно п. 6.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал.

Разом з тим, ОСОБА_4 задля забезпечення оперативного управління діяльністю «ООО «ДЕМ И К», а також з метою забезпечення отримання прибутку, 29.05.2024 в посольстві рф в Республіці Молдова видала довіреність на ім`я своєї матері - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надавши останній відповідні повноваження.

На реалізацію та підтримку т.зв. «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022, ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , 04.06.2024 в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «державною бюджетною загальноосвітньою установою лнр «Старобільська середня школа № 3» (мовою оригіналу - «государственное бюджетное общеобразовательное учреждение лнр «Старобельская средняя школа № 3», далі - «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 41/3.

Згідно п. 6.1.1. даного контракту, тариф на теплову енергію в сфері теплопостачання, встановлений на момент укладання контракту, складає для бюджетних організацій - 2 776, 73 руб. за 1 Гкал (у відповідності до «наказу «ДКТтЦР лнр» «про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» № 48-ОД від 14.11.2022 зі змінами внесеними наказом № 75-ОД від 28.12.2022).

В свою чергу, «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» згідно його статуту є державною бюджетною загальноосвітньою установою, що реалізує основні освітні програми початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти та інші освітні програми відповідно до ліцензії на право здійснення освітньої діяльності, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

12.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 41/3 від 04.06.2024.

26.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 41/3 від 04.06.2024.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 усвідомлюючи факт здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України та усвідомлюючи наявність у представників держави-агресора мети завдати шкоду Україні, шляхом повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності та захоплення території України, здійснено підтримку та реалізацію рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також організовано добровільний збір, підготовку та передачу активів (теплової енергії) представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

ЕПІЗОД ЗА Ч. 5 СТ. 27, Ч. 4 СТ. 111-1 КК УКРАЇНИ:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025 та № 478/2025 від 14.07.2025 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Відповідно до вказаного переліку територія Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області в яку входить м. Старобільськ з 28.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

З початку тимчасової окупації території Старобільського району Луганської області, представниками так званої «лнр», підконтрольними політичному керівництву держави-агресора російській федерації, організовано та розпочато діяльність системи органів влади та їх структурних підрозділів, які, відповідно до чинного законодавства України, визнані незаконними.

У цей час, а саме приблизно в травні 2022 року, але не пізніше 20.05.2022 (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, ОСОБА_4 , як єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» (, адреса: Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, вул. Слобожанська, буд. 33), добровільно та за власною ініціативою, на основі приміщень, техніки та матеріальних цінностей вказаного товариства прийнято рішення про його реєстрацію у т.зв. «державних органах лнр».

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що одноособово не зможе реалізувати свій злочинний умисел, оскільки потрібна особа, яка на постійній основі буде знаходитись на тимчасово окупованій території, діяти від імені підприємства, тому остання до власної протиправної діяльності залучила директора ТОВ «ДЕМ І К» - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наділивши її відповідними повноваженнями, залишивши за собою кінцеве прийняття рішень по управлінню т.зв. «підприємством», шляхом надання вказівок, порад, усуненням перешкод, які виникатимуть в процесі діяльності, в тому числі пов`язаними із наданням відповідних документів, наказів, розпоряджень у відповідності до законодавства окупаційної адміністрації (лнр) та держави - агресора (рф).

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_4 одночасно із прийняттям рішення про реєстрацію у т.зв. «державних органах лнр» ТОВ «ДЕМ І К» прийнято рішення і про уповноваження ОСОБА_9 подати документи до відповідного т.зв. «реєструючого органу лнр» для проведення «державної реєстрації товариства», що в свою чергу дозволило зареєструвати в окупаційних органах вказане підприємство без фізичної присутності на тимчасово окупованій території ОСОБА_4 .

20.05.2022 ОСОБА_9 , на виконання вказівок та з дозволу кінцевого бенефіціарного власника та засновника ТОВ «ДЕМ І К» () - ОСОБА_4 добровільно та за власною ініціативою, на основі приміщень, техніки та матеріальних активів вказаного товариства, на тимчасово окупованій території Луганської області, зареєстровано у т.зв. «державних органах лнр» - «товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМ І К» (мовою оригіналу: «общество с ограниченной ответсвеностью «ДЕМ И К», ЕГРЮЛ 62701670, адрес: лнр, г. Старобельск, ул. Ленина, дом 22», далі - «ООО «ДЕМ И К»).

20.03.2023 на реалізацію та підтримку т.зв. «федерального конституційного закону рф «про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта - Луганської народної республіки» (мовою оригіналу: «федерального конституционного закона «о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта - Луганской народной республики»), № 6-ФКЗ від 04.10.2022, «договору між російською федерацією та Луганською народною республікою про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу: «договора между российской федерацией и Луганской народной республикой о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта») від 30.09.2022, «та «федерального закону рф «про ратифікацію договору між російською федерацією та Луганською народною республікою про прийняття до російської федерації Луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу: «федерального закона рф «о ратификации договора между российской федерацией и Луганской народной республикой о принятии в российскую федерацию Луганской народной республики и образовании в составе российской федерации нового субъекта») № 373-ФЗ від 04.10.2022 ОСОБА_4 як єдиним засновником «ООО «ДЕМ И К» прийнято рішення про приведення установчих документів «товариства» у відповідність до законодавства рф.

Таким чином, останньою усунена перешкода, яка б перешкоджала подальшій діяльності «ООО «ДЕМ И К» на тимчасово окупованій території Луганської області.

Крім того, ОСОБА_4 як єдиним засновником «ООО «ДЕМ И К» затверджено «статут «ООО «ДЕМ И К» у новій редакції» (далі - «статут»). Так, товариство засноване з метою задоволення споживчого попиту в товарах, продукції та послугах з метою отримання прибутку (п. 1 розділу 3 «статуту»).

Також, відповідно зазначеного статуту ООО «ДЕМ И К» ОСОБА_4 , як «учасник товариства» має право (п. 2 Розділу 4 «статуту»):

1.брати участь в управлінні справами Товариства у порядку, визначеному законодавством та цим статутом;

2.у випадках та в порядку, передбачених законом та цим статутом, отримувати інформацію про діяльність товариства та ознайомлюватися з її бухгалтерською та іншою документацією. На вимогу учасника Товариства останнє зобов`язане надати йому для ознайомлення річні та квартальні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність.

3.брати участь у розподілі прибутку Товариства та отримувати його частину (дивіденди) у порядку та у строки, встановлені рішенням єдиного учасника та у розмірі пропорційно вкладу у статутному капіталі Товариства;

4.отримувати у разі ліквідації Товариства частину майна, що залишилося після розрахунків із кредиторами, або його вартість;

5.продати або здійснити відчуження іншим чином (дарування) своєї частки або частини частки у статутному капіталі Товариства іншій особі у порядку, передбаченому законом та цим Статутом;

6.вийти з Товариства шляхом відчуження своєї частки Товариства, якщо така можливість передбачена статутом товариства, або вимагати набуття Товариством частки у випадках, передбачених законом;

7.дотримуватись вимог цього статуту.

8.Учасник має право мати також інші права, передбачені чинним законодавством.

Для забезпечення діяльності «ООО «ДЕМ И К» створюється статутний капітал, який складається з номінальної вартості частки учасника, і становить 10 000 (десять тисяч) російських рублів. Номінальна вартість та розмір частки учасника становлять: ОСОБА_4 внесок грошовими коштами з номінальною вартістю частки у сумі 10 000, 00 (десять тисяч) рублів, розмір якої складає 100 % (Розділ 5 «статуту»).

Вищим органом Товариства є загальні збори учасників товариства. У Товаристві з єдиним учасником усі рішення приймаються учасником Товариства одноосібно та оформлюються письмово рішенням єдиного учасника, підписуються учасником і не потребують нотаріального посвідчення (Розділ 7 «статуту»).

Разом з тим, до компетенції ОСОБА_4 як єдиного учасника Товариства належить (п. 2 Розділу 7 «статуту»):

1.визначення основних напрямків діяльності Товариства, принципів утворення та використання його майна, а також прийняття рішення про участь в асоціаціях та інших об`єднаннях комерційних організацій;

2.затвердження статуту товариства, внесення до нього змін або затвердження статуту товариства у новій редакції, прийняття рішення про те, що товариство надалі діє на підставі типового статуту, або про те, що товариство надалі не діятиме на підставі типового статуту, зміна розміру статутного капіталу товариства, найменування товариства, місцезнаходження товариства;

3.утворення виконавчих органів Товариства та дострокове припинення їхніх повноважень (призначення та звільнення директора, виконуючого обов`язки директора Товариства), а також прийняття рішення про передачу повноважень одноосібного виконавчого органу Товариства управителю, затвердження такого управителя та умов договору з ним;

4.обрання та дострокове припинення повноважень ревізійної комісії (ревізора) товариства;

5.затвердження річних звітів та річних бухгалтерських балансів, включаючи дочірні Товариства та структурні підрозділи;

6.прийняття рішення про розподіл чистого прибутку; визначення порядку відшкодування збитків;

7.затвердження (прийняття) документів, що регулюють внутрішню діяльність Товариства (внутрішніх документів Товариства);

8.прийняття рішення про розміщення товариством облігацій та інших емісійних цінних паперів;

9.призначення аудиторської перевірки, затвердження аудитора та визначення розміру оплати його послуг;

10.прийняття рішення про реорганізацію чи ліквідацію Товариства;

11.призначення ліквідаційної комісії та затвердження ліквідаційних балансів (зокрема, проміжного ліквідаційного балансу, розподільчого балансу, передавального акта тощо);

12.визначення порядку прийому до складу учасників Товариства та виключення з числа учасників, крім випадків, коли такий порядок визначено законом;

13.прийняття рішень про відчуження нерухомого майна; прийняття рішень про відчуження майна Товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна Товариства; прийняття рішення про згоду на вчинення великого правочину та / або правочину, у вчиненні якого є заінтересованість;

14.прийняття рішень про створення Товариством інших юридичних осіб, філій та відкриття представництв Товариства; участь Товариства в інших юридичних особах, затвердження статутів (положень) про них, призначення керівників структурних підрозділів; прийняття рішень про ліквідацію або реорганізацію створених Товариством юридичних осіб, філій та представництв;

15.затвердження грошової оцінки майна, що вноситься для оплати часток у статутному капіталі Товариства;

16.прийняття рішень про притягнення до матеріальної відповідальності посадових осіб Товариства;

17.утворення інших органів Товариства та дострокове припинення їхніх повноважень;

18.вирішення інших питань, передбачених законодавством або цим Статутом.

Прийняття рішення єдиним учасником Товариства підтверджується підписанням рішення Учасника Товариства або його уповноваженим представником. Учасник Товариства має право приймати рішення особисто або через свого представника. Повноваження представника єдиного учасника визначаються відповідними документами, що підтверджують його належні повноваження. Довіреність від учасника - фізичної особи має бути посвідчена нотаріально (п. 3 Розділу 7 «статуту»).

В свою чергу, відповідно до вищевказаного статуту ООО «ДЕМ И К» керівництво поточною діяльністю Товариства здійснюється одноосібним виконавчим органом Товариства - директором, який призначається учасником Товариства (п. 5 Розділу 7 «статуту»).

ОСОБА_9 , як директор «ООО «ДЕМ И К» (п. 6 Розділу 7 «статуту»):

1.без довіреності діє від імені Товариства, в тому числі представляє його інтереси та вчиняє правочини (угоди);

2.видає довіреності на право представництва від імені Товариства, в тому числі довіреності з правом передоручення;

3.видає накази про призначення на посаду працівників Товариства, про їхнє переведення та звільнення, застосовує заходи заохочення та накладає дисциплінарні стягнення;

4.представляє інтереси Товариства в усіх підприємствах, установах та організаціях, судах, органах влади;

5.розпоряджається майном Товариства у межах своєї компетенції;

6.укладає та підписує господарські та інші договори (контракти), у тому числі трудові договори;

7.видає накази, розпорядження, обов`язкові для всіх працівників Товариства;

8.встановлює обсяги повноважень працівників Товариства, затверджує їхні посадові інструкції та штатний розпис, посадові оклади співробітників;

9.формує апарат Товариства, призначає керівників усіх структурних підрозділів Товариства, займається комплектацією кадрового складу Товариства в межах своєї компетенції;

10.користується правом першого підпису, відкриває рахунки у банківських установах;

11.здійснює інші повноваження, не віднесені законодавством або цим Статутом до компетенції вищого органу управління.

Директор підзвітний учаснику та організовує виконання його рішень (п. 8 Розділу 7 «статуту»).

Товариство має право щоквартально, раз на півроку або раз на рік приймати рішення про розподіл свого чистого прибутку. Рішення про визначення частини прибутку Товариства, що розподіляється учаснику Товариства, приймається єдиним учасником Товариства. Частина прибутку Товариства, призначена для розподілу учаснику, розподіляється пропорційно його частці у статутному капіталі Товариства (п. 4 Розділу 8 «статуту»).

29.03.2023 ОСОБА_9 , на виконання рішення єдиного засновника «ООО «ДЕМ И К» - ОСОБА_4 та з дозволу останньої до т.зв. «міжрайонної інспекції федеральної податкової служби № 1 по лнр» (мовою оригіналу: «межрайонная инспекция федеральной налоговой службы № 1 по лнр») подано т.зв. «заяву про внесення відомостей про юридичну особу до єдиного державного реєстру юридичних осіб у зв`язку з приведенням установчих документів у відповідність до законодавства рф» за формою № Р18004 з долученням до неї відповідних документів.

05.04.2023 здійснено т.зв. «державну реєстрацію «ООО «ДЕМ И К» відповідно до вимог законодавства держави - агресора (рф) із присвоєнням основного державного реєстраційного номеру рф (мовою оригіналу: «основного государственного регистрационного номера») - 281.

Таким чином, ОСОБА_4 , яка заздалегідь домовилась з директором «ТОВ «ДЕМ І К» ОСОБА_9 та які попередньо розподілили між собою відповідні обов`язки, організовано провадження господарської діяльності на тимчасово окупованій території в т.ч. у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора. Фактично, реалізація господарської діяльності «ООО «ДЕМ И К» на тимчасово окупованій території неможлива в одноосібному порядку та потребує обов`язкової участі як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_9 .

03.05.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «державною бюджетною освітньою установою середньої професійної освіти лнр «Новопсковський аграрний коледж» (мовою оригіналу - «государственное бюджетное образовательное учреждение среднего профессионального образования лнр «Новопсковский аграрный колледж», далі - «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 48.

В свою чергу, «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» згідно його статуту є державною бюджетною освітньою установою, професійної освіти, що реалізує основні професійні освітні програми середньої професійної освіти та інші освітні програми відповідно до ліцензії на право здійснення освітньої діяльності, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

28.08.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 48 від 03.05.2023.

27.12.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» додаткову угоду № 3 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 48 від 03.05.2023.

01.11.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «головним управлінням федеральної служби судових приставів по лнр» (мовою оригіналу - «Главное управление Федеральной службы судебных приставов по лнр», далі - «ГУ ФССП по лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/2.

В свою чергу, «ГУ ФССП по лнр» згідного його положення є територіальним органом ФССП росії, який діє на території лнр, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

26.12.2023 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «федеральним державним бюджетним навчальним закладом вищої освіти «Луганський державний медичний університет імені Святителя Луки» міністерства охорони здоров`я рф» (мовою оригіналу - «федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Луганский государственный медицинский университет имени Святителя Луки» министерства здравоохранения рф», далі - «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 47.

В свою чергу, «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф» згідного його статуту є федеральною державною бюджетною освітньою установою вищої освіти, що реалізує освітні програми середньої загальної освіти, середньої професійної освіти, вищої освіти, додаткової освіти за напрямами підготовки (спеціальностями), професіям, встановленим ліцензією на право здійснення освітньої діяльності відповідно до федеральних державних освітніх стандартів, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

24.01.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ГУ ФССП по лнр» державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/2.

07.03.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «федеральною державною бюджетною освітньою установою вищої освіти «Луганський державний педагогічний університет» (мовою оригіналу - «федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Луганский государственный педагогический университет», далі - «ФДБОУВО «ЛДПУ») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 30.

В свою чергу, «ФДБОУВО «ЛДПУ» згідно його статуту є освітньою організацією вищої освіти, яка здійснює як основну мету її діяльності освітню діяльність за освітніми програмами вищої освіти та наукову діяльність, створену для здійснення освітніх, наукових, соціальних та інших функцій некомерційного характеру, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

19.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ФДБОУВО «ЛДПУ» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 30 від 07.03.2024.

11.03.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «управлінням федеральної служби державної реєстрації, кадастра та картографії по лнр» (мовою оригіналу - «управление федеральной службы государственной регистрации, кадастра и картографии по лнр», далі - «УФСДРКК по лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/3.

В свою чергу, «УФСДРКК по лнр» згідного його положення є виконавчим органом державної влади лнр, який здійснює функції з провадження державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері ведення єдиного державного реєстру нерухомості та надання відомостей, що містяться в єдиному державному реєстрі нерухомості, здійснення державного кадастрового обліку нерухомого майна, державної реєстрації прав на нерухоме майно та угод з ним, кадастрової діяльності та кадастрових відносин, державної кадастрової оцінки, геодезії та картографії, майнових відносин у частині цивільного обороту нерухомого майна (за винятком повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання, ділянок надр), земельних відносин (за винятком земель сільськогосподарського призначення, а також переведення земель лісового фонду та водного фонду та земель територій, що особливо охороняються, та об`єктів (у частині, що стосується земель природних територій, що особливо охороняються) до земель іншої категорії), державного моніторингу земель (за винятком земель сільськогосподарського призначення), державного земельного контролю (нагляду), за винятком випадків, коли зазначені функції відповідно з чинним законодавством здійснюють інші виконавчі органи державної влади, державного контролю (нагляду) у галузі геодезії та картографії, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

15.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «УФСДРКК по лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/3 від 11.03.2024.

19.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «УФСДРКК по лнр» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/3 від 11.03.2024.

18.03.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «адміністрацією муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ лнр» (мовою оригіналу - «администрация муниципального округа муниципальное образование Меловский муниципальный округ лнр», далі - «адміністрація Міловського МО лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32.

В свою чергу, «адміністрація Міловського МО лнр» згідного його положення є виконавчо-розпорядчим органом місцевого самоврядування, муніципального утворення Міловський муніципальний округ лнр, який наділений статутом муніципального утворення Міловський муніципальний округ лнр, власними повноваженнями для здійснення окремих державних повноважень, переданих органам місцевого самоврядування федеральними законами та законами лнр, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

19.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «адміністрацією Міловського МО лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32 від 18.03.2024.

18.03.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «міністерством юстиції лнр» (мовою оригіналу - «министерством юстиции лнр») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 32/1.

В свою чергу, «міністерство юстиції лнр» згідного його положення є виконавчим органом влади, який провадить державну політику та здійснює функції в області забезпечення населення безоплатною юридичною допомогою на території лнр, функції по веденню реєстру нормативно - правових актів виконавчих органів лнр, а також реалізує передані російською федерацією повноваження на державну реєстрацію актів цивільного стану на території лнр та інші функції, направлені на реалізацію задач, покладених на міністерство, тобто є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Разом з тим, ОСОБА_4 задля забезпечення оперативного управління діяльністю «ООО «ДЕМ И К», а також з метою забезпечення отримання прибутку, 29.05.2024 в посольстві рф в Республіці Молдова видала довіреність на ім`я своєї матері - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надавши останній відповідні повноваження.

23.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «міністерством юстиції лнр» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 32/1 від 18.03.2024.

04.04.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф» державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 47.

04.06.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «державною бюджетною загальноосвітньою установою лнр «Старобільська середня школа № 3» (мовою оригіналу - «государственное бюджетное общеобразовательное учреждение лнр «Старобельская средняя школа № 3», далі - «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3») державний (муніципальний) контракт на теплопостачання № 41/3.

В свою чергу, «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» згідно його статуту є державною бюджетною загальноосвітньою установою, що реалізує основні освітні програми початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти та інші освітні програми відповідно до ліцензії на право здійснення освітньої діяльності, тобто є незаконним закладом освіти, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

12.11.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» додаткову угоду № 1 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 41/3 від 04.06.2024.

26.12.2024 ОСОБА_9 , будучи директором «ООО «ДЕМ И К», діючи в межах наданих їй повноважень ОСОБА_4 , в м. Старобільськ Луганської області уклала з т.зв. «ДБЗУ «Старобільська СШ № 3» додаткову угоду № 2 до державного (муніципального) контракту на теплопостачання № 41/3 від 04.06.2024.

З травня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , будучи громадянами України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів та бажання, організували провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресор, у тому числі здійснили поставку теплової енергії незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави агресора.

21.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Заходи забезпечення, які застосовувалися до підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі сто п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яку заставодавець ОСОБА_7 23.10.2025 вніс на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що підтверджується листом від 14.11.2025.

На підставі вказаної ухвали, у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 звільнено з-під варти.

Цією ухвалою роз`яснено підозрюваній ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Таким чином, з моменту внесення застави та звільнення з-під варти ОСОБА_4 вважався такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

24.10.2025 здійснено роз`яснення підозрюваній ОСОБА_4 обов`язків покладених на неї, у зв`язку із внесенням застави, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватись від спілкування зі свідками, визначеними слідчим,

про що складено відповідний протокол.

Факти порушення ОСОБА_4 обов`язків, покладених на неї слідчим суддею у випадку внесення застави.

13.11.2025 слідчим зафіксовано факт перебування підозрюваної ОСОБА_4 без відповідного дозволу слідчого у м. Харків, а саме поряд з буд. 9 по бульвару Юр`ївському. Поряд з даним будинком знаходився і PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судовому засіданні факт перебування у м. Харкові 13.11.2025 ОСОБА_4 підтвердила.

Цього ж дня, підозрюваній ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 135 - 137 КПК України слідчим вручено повістки про її виклик на 17.11.2025 та 18.11.2025 до СВ 3 управління для проведення слідчих та процесуальних дій.

За вказаними викликами підозрювана ОСОБА_4 не прибула, оскільки внаслідок погіршення стану здоров`я вона була госпіталізована до медичного закладу КНП «ПСИХІАТРІЯ».

17.11.2025 захисником підозрюваної ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 на адресу слідчого відділу 3 управління подану заяву згідно якої внаслідок погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 госпіталізована до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради» (далі - КНП «ПСИХІАТРІЯ»). В даній заяві захисник просила визнати поважною причиною неприбуття за викликом підозрюваної ОСОБА_4 .

Цього ж дня слідчим направлено запит до КНП «ПСИХІАТРІЯ».

18.11.2025 отримано відповідь на запит, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні № 1 закладу КНП «ПСИХІАТРІЯ» з 17.11.2025. Стан пацієнтки не становить перепону для слідчих (розшукових) та процесуальних дій за участі останньої, зокрема вона може бути присутньою при розгляді клопотань в залі суду.

За таких обставин встановлено, що стороною захисту не надано належного документального підтвердження неможливості тимчасово покинути заклад та/або документів, які б підтверджували необхідність постійного перебування в лікарні. Натомість, згідно відповіді КНП «ПСИХІАТРІЯ» підозрювана ОСОБА_4 може брати участь у слідчих (розшукових) та процесуальних діях, в тому числі поза межами лікувального закладу.

19.11.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 135 - 137 КПК України слідчим вручено повістки про її виклик на 24.11.2025 та 25.11.2025 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: м. Дніпро, площа Шевченко, буд. 7, каб. 131 (фактична адреса), для проведення слідчих та процесуальних дій.

За вказаними викликами підозрювана ОСОБА_4 не прибула.

24.11.2025 захисником підозрюваної ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_12 на адресу слідчого відділу 3 управління подану заяву згідно якої внаслідок погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 госпіталізована до КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (далі - КНП «ББЛІЛ»).

Цього ж дня слідчим направлено запит до КНП «ББЛІЛ».

25.11.2025 отримано відповідь на вказаний запит, згідно якого ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні у акушерсько - гінекологічному відділенні закладу з 24.11.2025. Стан пацієнтки не становить перепону для слідчих (розшукових) та процесуальних дій за участі останньої, зокрема вона може бути присутньою при розгляді клопотань в залі суду.

За таких обставин встановлено, що стороною захисту не надано належного документального підтвердження неможливості тимчасово покинути заклад та/або документів, які б підтверджували необхідність постійного перебування в лікарні. Натомість, згідно відповіді КНП «ББЛІЛ» підозрювана ОСОБА_4 може брати участь у слідчих (розшукових) та процесуальних діях, в тому числі поза межами лікувального закладу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.138 КПК України, поважною причиною неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Тобто, для визнання поважною причиною неприбуття до слідчого чи суду особою мають бути надані документальні підтвердження наявності у неї тяжкої хвороби, яка б перешкоджала її прибуттю до слідчого чи до суду, або ж її перебуванням в закладі охорони здоров`я у зв`язку із лікуванням за умов неможливості тимчасово залишити цей заклад.

З огляду на викладене, виходячи із змісту зазначеної правової норми, навіть сам по собі факт перебування особи на стаціонарному лікуванні не є безумовною поважною причиною не прибувати за викликом до слідчого чи до суду.

З огляду на викладене, слідчим суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 13.11.2025 перебувала в м. Харкові, виїхавши туди без дозволу слідчого (дата виїзду у м. Харків значення для справи не має, оскільки слідчим суддею встановлений сам факт її перебування в м. Харкові без відповідного дозволу слідчого), та 17.11.2025, 18.11.2025, 24.11.2025 і 25.11.2025 без поважних причин не прибула за викликом слідчого, що є порушенням обов`язків, покладених на неї ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025.

Разом з тим прокурор не довів, що ОСОБА_4 10.11.2025 прибула до міста Харків саме на власному транспортному засобі PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 .

На думку слідчого судді те, що ОСОБА_4 не надала документів, які б підтверджували факт здачі на зберігання до відповідних органів державної влади паспорту для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну внаслідок відмови ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 31.10.2025, яким повідомлено про неможливість прийняття на зберігання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_4 , є поважною причиною, оскільки, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 намагалася виконати покладений на неї обов`язок щодо здачі на зберігання свого паспорту для виїзду за кордон і його неприйняття державним органом не залежало від її волі.

За таких обставин, встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленою із покладеними на неї ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 обов`язками, їх не виконала та порушила, у зв`язку з чим є підстави для звернення застави в дохід держави, відповідно до ст. 182 КПК України, про що зазначено далі.

Звернення застави в дохід держави.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України якщо підозрюваний порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

Частина 8 статті 182 КПК прямо не передбачає необхідності встановлювати виправданість відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави в дохід держави, проте з урахуванням прямої вказівки закону на необхідність дотримання вимоги пропорційного втручання щодо будь-якого випадку застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК) це є обов`язковою умовою і при вирішенні питання про звернення застави в дохід держави.

Окрім наведеного, необхідність забезпечення виправданості відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави в дохід держави та зміст цієї вимоги регламентуються й іншими положеннями КПК, нормами Конституції України з урахуванням практики Конституційного Суду України та нормами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі -Конвенція) з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ).

Так, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012). Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (абзаци 2 та 3 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004). Держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина 2 статті 3 Конституції України) - повинна утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини (абзац 1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2016 від 01.06.2016). Елементи права, зокрема розмірність, рівність, мораль, об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України (підпункт 4.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2005 від 24.03.2005), тому розмірність (пропорційність) обмеження прав має визначатися відповідно до встановлених принципів справедливості (пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2007 від 20.06.2007).

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 2 статті 8 КПК).

ЄСПЛ неодноразово розглядав справи про звернення застави на користь публічних фондів в контексті можливих порушень статті 6 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Так, ЄСПЛ визнав прийнятною скаргу на звернення застави в дохід держави в контексті імовірного порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі Коваль проти України від 19.10.2006, заява № 65550/01, § 64). У цій же справі ЄСПЛ визнано, що утримання застави фактично спричинило призначення додаткового покарання заявнику за невиконання умов звільнення під заставу (§ 104 рішення).

Отже, при зверненні застави в дохід держави повинні бути дотримані вимоги статті 6 Конвенції.

У рішенні ж ЄСПЛ у справі Осман проти Сполученого Королівства від 28.10.1998 викладено позицію, відповідно до якої "обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою". При вирішенні питання про порушення статті 6 Конвенції суд повинен вирішити, чи був судовий розгляд у всій своїй повноті, включаючи апеляційне провадження і спосіб, в який було отримано докази, справедливим (Edwards v. the United Kingdom від 16.12.1992, § 34).

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК).

Лише сам факт внесення коштів як застави не припиняє право власності особи, яка внесла відповідні кошти (підозрюваний (обвинувачений) чи заставодавець), на ці кошти до прийняття судом рішення, що набуло законної сили, про звернення її в дохід держави чи на виконання вироку в частині майнових стягнень.

ЄСПЛ неодноразово нагадував, що згідно з усталеною практикою органів Конвенції, поняття "майно" (possessions) може означати "існуюче майно" (existing possessions) або активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (Stretch v. the United Kingdom, заява № 44277/98, § 32).ЄСПЛ також констатував, що звернення застави (при застосуванні такого запобіжного заходу в кримінальному провадженні) в дохід держави є втручанням держави в майнові права заявника (рішення у справі Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013, заява № 57404/08, § 43).

Таким чином, кошти, внесені в якості застави, охоплюються поняттям "майно", яке підпадає під захист статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, а звернення таких коштів в дохід держави безсумнівно є втручанням держави у право на мирне володіння майном, оскільки позбавляє підозрюваного (обвинуваченого) чи заставодавця як власності, так і правомірних очікувань на повернення коштів, внесених як застава, після припинення дії цього запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, при зверненні застави в дохід держави окрім вимог статті 6 Конвенції повинні бути дотримані також і вимоги статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

У § 44 згаданого рішення Lavrechov v. the Czech Republic ЄСПЛ наголошує, що для того, щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати "справедливий баланс" між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75). У кожній справі, в якій йде мова про порушення права володіти своїм майном, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення у справі Новоселецький проти України від 22.02.2005, заява № 47148/99, § 101).

У справах про звернення застави в дохід держави важливим питанням є те, чи було стягнення застави пропорційним з огляду на порушення умов застави під час провадження, а рішення суду про стягнення застави має призвести до "справедливого балансу" між вимогами суспільного інтересу та вимогами дотримання прав заявника в обставинах справи (рішення у справі Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013, заява № 57404/08, § 51, 56).

Отже, звернення застави в дохід держави на підставі частини 8 статті 182 КПК передбачає дотримання вимог Конституції України та КПК щодо принципу верховенства права, статті 6 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, які для цього випадку встановлюють необхідність дотримання принципу пропорційності [звернення застави у дохід держави (1) повинно спрямовуватися на досягнення легітимної мети та (2) бути співмірним з нею, а (3) сам розмір стягнутої застави має бути пропорційним з огляду на порушення умов застави під час кримінального провадження, тобто таке звернення повинно призвести до справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу та вимогами дотримання права на мирне володіння майном].

Лише при дотриманні принципу пропорційності буде реалізована така властивість права, як справедливість (кримінально-процесуальна відповідальність у вигляді звернення застави в дохід держави буде співмірною з вчиненим правопорушенням) та буде досягнута виправданість відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави в дохід держави, що передбачено пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК.

Дотримання принципу пропорційності при зверненні застави в дохід держави передбачає диференціацію негативних наслідків у вигляді повного чи часткового звернення в дохід держави грошових коштів, внесених в якості застави як запобіжного заходу, при порушенні умов звільнення під заставу, залежно від характеристик порушення підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього обов`язків (тривалості, інтенсивності, повторності, ступеню і форми вини, кількість порушених обов`язків, негативних наслідків для кримінального провадження, що настали чи могли настати від такого порушення тощо) та мети, заради досягнення якої застосовувались відповідні обов`язки.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 08.11.2018 по справі № 243/6671/17-к звернув увагу, що у рішенні ЄСПЛ по справі Steel and others v. The United Kingdom від 23.03.1998 (§ 54) наголошено, що "Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія".

Так, частиною 3 статті 182 КПК передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу в вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків (абзац 1). У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення (абзац 2).

Виконання вимог абзацу 2 частини 3 статті 182 КПК службовою особою місця ув`язнення здійснюється лише щодо підозрюваного, який перебуває під вартою та у зв`язку із внесенням застави звільняється, а також щодо заставодавця за умови прибуття його до зазначеної службової особи у момент звільнення підозрюваного з-під варти. Вказане обумовлюється тим, що: (1) у зв`язку із внесенням застави та вже з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (абзац 3 частини 4 статті 202 КПК); (2) підозрюваний перебуває під контролем місця ув`язнення та з ним (підозрюваним) в уповноваженої особи установи місця ув`язнення є безпосередній контакт, якого немає та може ніколи не бути із заставодавцем, адже КПК не вимагає особистої явки заставодавця чи його уповноваженого представника до службової особи місця ув`язнення і встановлює обов`язок лише підозрюваного надати документ, що підтверджує внесення застави (частина 6 статті 182 КПК) та вимагає від уповноваженої службової особи місця ув`язнення негайно звільнити підозрюваного після внесення застави, отримання та перевірки документа, що це підтверджує (абзаци 1 та 2 частини 4 статті 202 КПК).

При звільненні з-під варти підозрюваної вимога абзацу 2 частини 3 статті 182 КПК була виконана, що підтверджується протоколом роз`яснення підозрюваній обов`язків у зв`язку із внесенням застави від 24.10.2025 (а.п. 313-314).

Порядок, умови застосування застави та наслідки їх невиконання визначені статтею 182 КПК, що дає підстави заставодавцю передбачати (спрогнозувати) можливі ризики та прийняти рішення щодо внесення застави. Відповідні роз`яснення норм закону були відображені в ухвалі слідчого судді від 22.10.2025 року. Саме на підставі вказаної ухвали ОСОБА_7 було внесена застава за ОСОБА_4 у розмірі 454 200 гривень, що підтверджується квитанцією № 74520563 від 23.10.2025 року.

Внесення за підозрювану застави іншою особою (заставодавцем) є його добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку підозрюваної. Внесення застави може бути здійснене лише на підставі відповідного судового рішення. У такому судовому рішенні зазначаються, зокрема, розмір застави, реквізитами, за якими її слід внести, обов`язки, які забезпечує застава, наслідки їх невиконання, зважаючи на які вже сам заставодавець оцінює можливість забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та приймає рішення щодо внесення застави. Факт внесення заставодавцем грошових коштів у якості застави свідчить про обізнаність заставодавця із прийнятим судом рішення щодо підозрюваної та з його змістом.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статус заставодавця 23.10.2025 року внаслідок внесення за підозрювану ОСОБА_4 коштів. ОСОБА_7 , якому належать кошти, був обізнаний, про те, що кошти, які він вніс, є заставою за ОСОБА_4 , і розумів в чому полягає покладені слідчим суддею на ОСОБА_4 , а також негативні наслідки, які можуть бути для заставодавця, хоча і розраховував, що йому ці кошти будуть повернуті.

Пропорційність втручання у майнові права заставодавця ОСОБА_7 перевіряється слідчим суддею виходячи з фактичних обставин, які були встановлені в судовому засіданні, а саме порушення підозрюваною двох обов`язків, які були покладені на неї та характер їх порушення.

При цьому слідчий суддя вважає при вирішенні питання про звернення застави за необхідним дотриматись справедливої рівноваги між публічним інтересом щодо належного дієвого кримінального провадження, зокрема в частині запобігання спробам підозрюваної чинити будь-які перешкоди завданням швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, характеристиками допущених підозрюваною ОСОБА_4 порушень встановленого умовами застави обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також з втручанням у право заставодавця на мирне володіння майном вартістю 454 200 гривень - з іншого, з метою недопущення, покладення особистого і надмірного тягаря на заставодавця, що є несумісним із вимогами статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції (у урахуванням практики її застосування ЄСПЛ) та пункту 2 частини3статті132 КПК.

Зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі "обов`язків", у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання як у множині ("невиконання обов`язків", "порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки"), так і в однині ("не з`явився за викликом", "не повідомив про причини своєї неявки"). Зокрема, неявка "за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлення про причини своєї неявки" як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію. Водночас як підставу звернення застави в дохід держави "невиконання інших обов`язків" зазначено в множині.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 порушила два із покладених на неї ухвалою слідчого судді обов`язків, а саме: не прибула за кожною вимогою до слідчого; відлучилася з постійного місця проживання без дозволу слідчого.

Враховуючи наведені вище характеристики порушення покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків у співвідношенні з ризиками для кримінального провадження та дотримання підозрюваною інших покладених на неї обов`язків, особу заставодавця та ту обставину, що остання не є власницею коштів, які були внесення як заставу, слідчий суддя прийшов до висновку про повне звернення в дохід держави грошових коштів, внесених в якості застави заставодавцем ОСОБА_7 у розмірі 454 200 гривень.

Щодо застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 10 ст. 182 КПК у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК.

Дійшовши висновку про необхідність звернення застави, внесеної за ОСОБА_4 в дохід держави, слідчому судді належить з`ясувати, який запобіжний захід має діяти щодо підозрюваної надалі.

Прокурор, просив змінити щодо неї запобіжний захід з застави на тримання під вартою без визначення застави, оскільки, на його переконання існують ризики, передбачені ст.177 КПК, та обґрунтована підозра.

Перш за все, слід зауважити, що дієвість кримінального провадження не в останню чергу залежить від виду запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого.

Проте обставини, які вище викладені в даній ухвалі свідчать про недієвість застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу, тому слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді застави не здатен в повній мірі забезпечити виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначений у ст.178 КПК.

Отже слідчий суддя далі надає оцінку тому, чи обґрунтована підозра, чи доведено наявність заявлених прокурором ризиків і чи доведена прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?повідомленням про вчинення злочину від 03.01.2025 згідно якого ОСОБА_4 вчинила дії направлені на реєстрацію в окупаційних органах влади т.зв. «ООО «ДЕМ И К» та розпочала особисто надавати поради та вказівки (в т.ч. з підготовки фінансової та податкової звітності) на території т.зв. «лнр» з метою контролю та організації фінансово - господарської діяльності на тимчасово окупованій території;

?протоколом огляду від 21.01.2025 сайту т.зв. «Федеральной налоговой службы россии» (мовою оригіналу) на якому сформовано т.зв. «Выписку из единого государственного реестра юридических лиц» (мовою оригіналу), стосовно т.зв. «ООО «ДЕМ И К», де вказано адресу розташування, види діяльності, а також, що ОСОБА_4 є т.зв. «засновником юридичної особи», а також містяться відомості про подачу заяви за формою Р13014 про зміну статутних документів та інших відомостей про юридичну особу;

?інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою встановлено, що ОСОБА_4 є засновником та єдиним кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ДЕМ І К» () та ТОВ «ВІАННА ГРУП» (), а також є ФОП. Дане свідчить, що ОСОБА_4 тривалий час займається веденням господарської діяльності вказаних товариства (з 2016 стосовно ТОВ «ВІАННА ГРУП» та з 2018 стосовно ТОВ «ДЕМ І К») та свідчить про її обізнаність про порядок діяльності та функціонування юридичних осіб.

Також, стосовно ТОВ «ДЕМ І К», де вказано адресу розташування, види діяльності, які є тотожними з «ООО «ДЕМ И К»;

?відомостями з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, згідно яких ОСОБА_4 26.04.2022 подала заяву № 2113- для набуття статусу ВПО, де вказала, місце роботи - ТОВ «ДЕМ І К», освіта - вища, правознавство;

?протоколом огляду від 12.02.2025, яким встановлено т.зв. «приказ «об установлении обществу с ограниченной ответственностью «ДЕМ И К» тарифов в сфере теплоснабжения для населения и бюджетных организаций» № 48-ОД від 14.11.2022;

?протоколом огляду від 13.02.2025, яким встановлено інформаційну статтю про проведення профілактичного візиту т.зв. «працівниками державного пожежного нагляду лнр» на об`єкти «ООО «ДЕМ И К», які розташовані на території Старобільського району;

?протоколом огляду від 04.08.2025, яким встановлено інформацію про записи внесені до «единого государственного реестра юридических лиц» (мовою оригіналу), стосовно т.зв. «ООО «ДЕМ И К», зокрема запис від 05.04.2023 де вказано перелік поданих документів, зокрема «заява про приведення установчих документів у відповідність до законодавства рф» за формою № Р18004, рішення від 20.03.2023, статут від 20.03.2023;

?протоколами оглядів від 17.02.2025, 18.02.2025, 19.02.2025 та інші, яким встановлено т.зв. «державні контракти на теплопостачання» укладені між «ООО «ДЕМ И К» та т.зв. «державними організаціями лнр», тобто незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території у тому числі окупаційною адміністрацією держави - агресора;

?протоколом проведення НСРД від 16.05.2025, яким встановлено відповідні документи та листування, що підтверджують факт реєстрації «ООО «ДЕМ И К» в т.зв. «державних органах лнр» та підтверджують факт організації провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_9 господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, виконання їх рішень. Також, встановлено довіреність від 29.05.2024, яка видана ОСОБА_4 в посольстві рф в Республіці Молдова на ім`я ОСОБА_11 , зокрема на отримання прибутку від діяльності «ООО «ДЕМ И К»;

?протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 12.08.2025, під час якого вилучено належні останній мобільний телефон та ноутбук, в яких зафіксовано зв`язки ОСОБА_4 із ОСОБА_9 , відправлення повідомлень, тобто отримано доказову базу, яка підтверджує вчинення останньої вказаних кримінальних правопорушень;

?протоколами оглядів вилученого мобільного телефону та ноутбуку, яким встановлено т.зв. «статут «ООО «ДЕМ И К» (затверджений рішенням єдиного учасника «ООО «ДЕМ И К» № 1 від 20.03.2023), який підтверджує наявність та виконання організаційно - розпорядчих та керівних функцій ОСОБА_4 при управлінні діяльністю на тимчасово окупованій території «ООО «ДЕМ И К», а також встановлено інформацію про складання тексту вищевказаної «довіреності», консультації з посольствами рф, а також записи на їх відвідування. Крім того, встановлено «Выписку из единого государственного реестра юридических лиц» (мовою оригіналу), стосовно т.зв. «ООО «ДЕМ И К», де вказано адресу розташування, види діяльності та що ОСОБА_4 є т.зв. «засновником юридичної особи»;

?протоколом огляду від 20.10.2025, а саме мобільного телефону ОСОБА_4 , який вилучено 15.10.2025 в ході проведення обшуку та на якому встановлено листування, яке підтверджує взаємозв`язки останньої із ОСОБА_9 щодо вирішення питань по діяльності «ООО «ДЕМ И К», а також, яке підтверджує факти знищення та приховування інформації, яка підтверджує факт вчинення кримінальних правопорушень;

?протоколом огляду від 16.10.2025, а саме флеш носія ОСОБА_4 , який вилучено 15.10.2025 в ході проведення обшуку та на якому встановлено електронний варіант довіреності виданої ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_11 ;

?протоколом огляду вмісту повідомлень електронної поштової скриньки «» від 13.05.2025, яким встановлено:

-т.зв. «решение единственного учредителя «ООО «ДЕМ И К», згідно якого ОСОБА_4 прийнято рішення про реєстрацію ТОВ «ДЕМ І К» на території лнр та уповноважено ОСОБА_9 подати відповідні документи у «відповідні реєстраційні органи лнр»;

-т.зв. «документи», які регулюють порядок т.зв. «державної реєстрації юридичних осіб» на території, яка станом на 19.02.2022 не була «підконтрольна органам державної влади лнр»;

-вхідне повідомлення від 30.05.2022 від «Виктории Демидовой», яке містить вкладення, а саме довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 ;

-лист на адресу т.зв. «Старобільської районної адміністрації лнр», яким повідомляється, що «ООО «ДЕМ И К» володіє відповідними котельнями на території Луганської області;

-протокол загальних зборів учасників ТОВ «ДЕМ І К» від 16.11.2018, який свідчить на наявність організаційно - розпорядчих функцій у ОСОБА_4 починаючи з вказаної дати та управління діяльністю ТОВ «ДЕМ І К» та взаємодію зі ОСОБА_9

?інформацією з Державної прикордонної служби України, згідно якої ОСОБА_4 неодноразово виїжджала за межі України;

?іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень є підтвердженою.

При цьому ОСОБА_4 не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність її до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Прокурор вказує на існування ризиків, передбачених п. 1 - 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді заявлені ризики є доведеними.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду: оскільки у разі визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 111-1 КК України, останній загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна та у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України, останній загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

12.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 проведено обшук, в ході якого отримано доказову базу, яка підтверджує причетність останньої до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також останній стало відомо про виявлення її незаконної діяльності.

В подальшому, згідно листування ОСОБА_4 в мессенджері Telegram з абонентом НОМЕР_2 , остання 14.08.2025 об 10:09 повідомляє: « ОСОБА_13 радить виїжджати закордон, бо якщо там навіть дізнаються що вони не планують підозру видавати, то це взагалі не факт вони ж можуть і обманути», об 10:10 повідомляє: «… ОСОБА_14 каже що якщо підозру то в мене ж без застави там одразу на сізо, а поки я буду закордоном якщо що вона в суді буде оспорювати це», об 10:09 повідомляє: «… 20-го в мене допит, ОСОБА_15 каже що вона поки не дізнається що вних є на мене і що чисто для піжстраховки краще виїхати закордон».

Згідно листування ОСОБА_4 в мессенджері SIGNAL з абонентом НОМЕР_2 , остання 14.08.2025 об 10:14 повідомляє про можливість виїзду за кордон. Цього ж дня, об 14:50 ОСОБА_4 повідомляє: «В Діми є варіант мене не на машині на пароході. З Одеси відправити за 8к$ якщо що», «Якщо наприклад не на машині».

17.08.2025 ОСОБА_4 повідомляє: «Ну я зараз от з джіпіті переписуюсь і теж про це думаю», «Що суд по факту може визнати недійсним те що я подарувала майно або переписала на третю особу родича і тд», на повідомлення «Може може», «Тоді не переписуй», остання об 18:57 відповіла: «Бо це робиться для того щоб як раз таки уникнути це». 18.08.2025 об 16:34 ОСОБА_4 повідомила: «Квартиру я переоформила а з машиною і мрео не встигла по даруванню», «може через дію онлайн», «купівля - продаж онлайн машини так». Також встановлено фотознімок телефону із листуванням в мессенджері «Wats app» в якому повідомляється наступне: «разговаривала с адвокатом говорит что лучше конечно сделать дарственную», «подстраховаться, квартиру и машину, а там уже в правовом поле можно будет доказать, в случае арешта», «я в любом случае сейчас поеду к нотариусу сейчас офомить доверенность , так как я учредитель еще на предприятии в чернигове».

Згідно ЄДРЮО ФОП та ГФ ОСОБА_4 є засновником та єдиним кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ВІАННА ГРУП» (, адреса: м. Чернігів, вул. Даценко, буд. 10).

18.08.2025 ОСОБА_4 здійснила дарування належної їй квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 свої сестрі - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (договір дарування № 973 від 18.08.2025).

Право власності ОСОБА_4 на дану квартиру було набуто 11.02.2022 згідно договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 369, за ціною, встановленою у договорі: 2 794 380 грн.

Крім того, 18.08.2025 ОСОБА_4 видала довіреність на ім`я ОСОБА_7 , а саме на розпорядження належною їй часткою засновника ТОВ «ВІАННА ГРУП» ().

Таким чиним, дане свідчить, що остання підготувала шляхи виїзду за кордон, позбувається належного їй майна задля переховування від органу досудового розслідування, зокрема підготувала фінансове забезпечення для переховування, забезпечила розрив зв`язків - здійснила переоформлення значних активів, що полегшує її переховування.

Згідно інформації з Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 неодноразово виїжджала за межі України.

Також, підозрювана ОСОБА_4 без відповідного дозволу прибула до міста Харків.

Крім того, 13.11.2025 зафіксовано факт перебування підозрюваної ОСОБА_4 без відповідного дозволу у м. Харків, а саме поряд з буд. 9 по бульвару Юр`ївському.

13.11.2025 підозрюваній ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 135 - 137 КПК України вручено повістки про її виклик на 17.11.2025 та 18.11.2025 до слідчого відділу 3 управління для проведення слідчих та процесуальних дій, однак в порушення обов`язків покладених на останню, вона без поважних причин не прибула за вказаними викликами.

Поряд з тим, слід врахувати, що ОСОБА_4 зареєстрована в м. Маріуполь Донецької області, яке розташовано неподалік державного кордону України з російською федерацією та на теперішній час являється тимчасово окупованою територією.

Також, про наявність вказаного ризику свідчить спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

При цьому, остання має високий майновий стан, оскільки має у власності нерухоме майно, є засновником та єдиним кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ДЕМ І К» () та ТОВ «ВІАННА ГРУП» () за що отримує дохід, а також дохід від діяльності на тимчасово окупованій території «ООО «ДЕМ И К», де встановлено т.зв. «договори із бюджетними (державними) органами лнр» на значні суми грошових коштів, зокрема: з «адміністрацією Міловського МО лнр» на суму 1 048 696 рос. руб., з «УФСДРКК по лнр» на суму 206 099 рос. руб., з «ФДБНЗВО «Луганський ДМУ ім. Святителя Луки» МОН рф» на суму 2 495 964 рос. руб., 562 238 рос. руб. та 984 534 рос. руб., з «ДБОУСПО лнр «Новопсковський аграрний коледж» на суму 3 897 999 рос. руб. та інші.

Про існування вказаного ризику також свідчить вагомість наявних доказів причетності вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень (вказує на невідворотність її притягнення до кримінальної відповідальності).

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлюються всі обставини, які підлягають доказуванню, а також на теперішній час ОСОБА_4 має доступ до відповідних документів (накази, розпорядження, протоколи зібрань, договори, контракти, заяви, посадова чи службова інструкція, інша документація, відповідно до якої остання є засновником «ООО «ДЕМ И К», керує його діяльністю, віддає відповідні вказівки та здійснює підтримку рішень та дій держави - агресора, провадить господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора), документів, які будуть підтверджувати її зв`язки та спілкування з представниками окупаційних органів рф, надання товаро - матеріальних цінностей та/або послуг представникам держави - агресора, сплату податків до т.зв. «державного бюджету лнр» та інших об`єктів, які мають ознаки речових доказів та мають значення для даного кримінального провадження (відзнаки, грамоти, фотозображення, відеозаписи, тощо).

12.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 проведено обшук, в ході якого отримано доказову базу, яка підтверджує вчинення останньої вказаних кримінальних правопорушень, а також останній стало відомо про виявлення її незаконної діяльності.

Згідно листування ОСОБА_4 в мессенджері SIGNAL з абонентом за номером НОМЕР_2 , на повідомлення: «На пошті ти чим обмінювалась з цією директоркою» остання 16.08.2025 об 14:29 відповідає: «Я вже все видалила але там вони скинула статут накази мовою оригінали на російській…», на повідомлення: «… Переписки вже немає на пошті з директором?», 16.08.2025 об 14:43 ОСОБА_4 відповідає: «Ні я видалила», «в мене на ноуті були тільки оригінали самого підприємства».

Вищевказане свідчить відразу, після того як їй стало відомо про виявлення її протиправної діяльності розпочала знищення відповідних речей, документів, листування і т.д., які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, абонентом за номером телефону НОМЕР_2 надаються консультації в тому числі щодо приховування слідів незаконної діяльності ОСОБА_4 , а тому на прохання останньої, даний абонент також може допомогти знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перебування підозрюваної ОСОБА_4 поряд з такими документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваної можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема при встановленні свідків, які працюють на «ООО «ДЕМ И К», ОСОБА_4 може здійснювати тиск та схиляти останніх для дачі неправдивих показань, шляхом надання вказівок та наказів, оскільки останні перебувають у неї в підпорядкуванні.

Також, підозрювана ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, співпрацював з іншими невстановленими на даний час особами (представниками окупаційної адміністрації російської федерації), з якими остання перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчинення тиску на свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 , будучи засновником «ООО «ДЕМ И К», має можливість впливати на свідків, що користувались послугами «ООО «ДЕМ И К», тобто є свідками протиправних дій підозрюваної, тому ОСОБА_4 особисто має можливість незаконно впливати на таких свідків.

Крім того, абонентом за номером телефону НОМЕР_2 надаються консультації в тому числі щодо приховування слідів незаконної діяльності ОСОБА_4 , а тому на прохання останньої, даний абонент також може допомогти здійснювати тиск на потенційних свідків кримінальних правопорушень

Необхідно врахувати і матеріальне становище ОСОБА_4 , за допомогою якого остання може з легкістю здійснювати підкуп свідків вчиненого кримінального правопорушення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється: підозрювана ОСОБА_4 , активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєння ним кримінальних правопорушень, що надає їй можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Про наявність даного ризику також свідчить тривалість вже вчинених нею кримінальних правопорушень, кількість т.зв. «договорів із державними організаціями лнр», які були виконані, а також той фікт, що «ООО «ДЕМ И К» продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області.

Також, необхідно врахувати, що 15.10.2025 в рамках кримінального провадження № 0000412 від 12.09.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено залізний контейнер з речовиною рослинного походження у висушеному, подрібненому стані, зеленого кольору, зовні схожу на канабіс.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000447 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

17.10.2025 кримінальне провадження № 0000447 від 16.10.2025 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000041 від 17.01.2025.

Цього ж дня, призначено експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/40806-НЗПРАП ВІД 20.10.2025 вилучена речовина є верхівковими частинами рослини роду конопля і є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Надалі, матеріали кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України виділено в окреме кримінальне провадження та визначено підслідність за Печерським управлінням поліції ГУНП в у місті Києві.

Крім того, на теперішній час здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме епізоду за № 0000412 від 12.09.2025, де також перевіряється і причетність ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення.

Знаходячись на свободі, ОСОБА_4 , має можливість вчинювати інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки, надавати допомогу представникам держави - агресора в умовах воєнного стану, а так само інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрювана своїми незаконними діями проявила схильність до скоєння таких злочинів, а також підтвердила зв`язки із окупаційною адміністрацією держави - агресора.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: оскільки, на даний час не встановлені всі можливі спільники ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким остання може повідомити про факти виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

При цьому встановлення вини відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України не віднесено до повноважень слідчого судді. Лише прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Тому слідчий суддя не перебирає на себе неналежні йому функції, залишаючи питання оцінки доказів у їх сукупності неупередженому суду (ст. ст. 27 та 94 КПК України).

Враховуючи обставини скоєння підозрюваною кримінального правопорушення, його тяжкість, вік та стан здоров`я підозрюваної, а також наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваної та запобіганню вищевказаних ризиків.

При цьому суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Тим більш, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Висновки.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі сто п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яку 23.10.2025 заставодавцем ОСОБА_7 внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що підтверджується листом від 14.11.2025.

У випадку внесення застави на ОСОБА_4 слідчим суддею покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, визначеними слідчим.

На підставі вказаної ухвали, у зв`язку з внесенням застави заставодавцем ОСОБА_7 , ОСОБА_4 звільнено з-під варти.

Таким чином, з моменту внесення застави та звільнення з-під варти ОСОБА_4 вважався такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваній ОСОБА_4 як слідчим суддею в своїй ухвалі від 22.10.2025, так і слідчим СБУ 24.10.2025 (про що складений протокол) роз`яснено, що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї ухвалою від 22.10.2025, застава звертається у дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, що виразилось в тому, що ОСОБА_4 13.11.2025 перебувала в м. Харкові, виїхавши туди без дозволу слідчого (дата виїзду у м. Харків значення для справи не має, оскільки слідчим суддею встановлений сам факт її перебування в м. Харкові без відповідного дозволу слідчого), та 17.11.2025, 18.11.2025, 24.11.2025 і 25.11.2025 без поважних причин не прибула за викликом слідчого, що є порушенням обов`язків, покладених на неї ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025, та є підставою для звернення застави в дохід держави, відповідно до ст. 182 КПК України, у повному обсязі.

Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином сплачену заставу слід звернути в дохід держави і слід застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо строку дії запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки 21.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, то досудове розслідування має бути закінчено 21.12.2025, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.

Щодо застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Однак, суд звертає увагу на те, що вищевказаною статтею законодавець надає право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження не визначати розмір застави, однак дана стаття не є нормою прямої дії, тобто не містись обов`язкового характеру, а тому враховуючи те, що ОСОБА_4 хоча підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, втім, застосування застави є правом, а не обов`язком суду, тому слідчий суддя, з урахуванням вищенаведених ризиків, а також з огляду на наявність у неї хронічних хвороб, на її особу, яка має постійне місце проживання і раніше не судима, вважає за доцільним визначити їй заставу у межах, встановлених у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, але збільшивши її розмір, ніж той, що був визначений слідчим суддею в ухвалі від 22.10.2025.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного/обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного/обвинуваченого до слідчого або до суду суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дані, що характеризують його способу і наявність вищезазначених ризиків, суд вважає, що застава у зазначених у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах цілком здатна забезпечити виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним та може гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків і зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що, у разі сплати його, підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та особу підозрюваної, а також обґрунтованість підозри і встановлені ризики, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку підозрювана чи інша особа має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнена з-під варти, при цьому у випадку внесення застави слідчий суддя покладає на неї певні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Заставу у розмірі сто п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000041 від 17.01.2025 за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України й використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 грудня 2025 року включно.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду негайно.

ОСОБА_4 визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600,00 грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, її слід негайно звільнити з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою-заставодавцем на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172.

У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи (за наявності), залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності);

- утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана ОСОБА_4 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України (застава, домашній арешт, тримання під вартою) та може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

У іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу в частині звернення стягнення застави в дохід держави направити для виконання до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1