18.12.2025 Справа № 363/6366/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000563по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця cмт. Ставище Ставищенського району Київської області, з середньо спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen ID.4 Crozz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною по вул. Парусна м. Вишгород Київської області, на 28 км автодороги сполученням «Київ-Вишгород-Ровжі», у напрямку руху від с. Лебедівка до м. Вишгород, в порушення вимог підпунктів б), д) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, що розвивається, унаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», внаслідок особистої необережності, діючи з кримінальною противоправною недбалістю до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» розділу 34 Правил дорожнього руху, здійснив маневр лівого повороту на другорядну дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «Suzuki DR-Z 400SM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по зустрічній смузі руху в напрямку с. Лебедівка.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Suzuki DR-Z 400SM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 10.1 Правил дорожнього руху та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» розділу 34 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі.

Відповідно до статті 349 КПК України, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання вини, відсутності заперечень у сторін кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, про те, що такого виду обставини їх зміст правильно зрозумілі учасниками процесу, про відсутність у них сумнівів та про добровільність їх позиції та роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини у апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, потерпілої та дослідити обліково-характеризуючі данні щодо обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілої, відшкодував шкоду та продовжує відшкодовувати і надалі.

Потерпіла ОСОБА_4 просить суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не пов`язане з позбавленням волі, в межах діючого законодавства та без позбавлення його права керування транспортними засобами. Між нею та обвинуваченим укладено договір про добровільне відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, на підставі якого обвинувачений забов`язався в повному обсязі відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, в тому числі і на утримання двох неповнолітніх дітей. Договір в повній мірі виконується обвинуваченим.

Судом зазначається, що своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, тобто дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, одружений, на утримані має неповнолітню дитину 2011 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, працює водієм.

Відповідно досудової доповіді Вишгороського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області від 26.11.2025 року обвинувачений ОСОБА_7 має низький рівень небезпеки для суспільства та низький рівень вчинення повторних кримінальних правопорушень свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Судом враховано щиру позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо розкаяння у вчиненому кримінальному правопорушенні, позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка просила не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортним засобом, досудову доповідь та взагалі всі обставини, що пом`якшують покарання у сукупності та взаємозв`язку, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, також те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вчинений злочин є злочином, вчиненим через необережність, а тому призначаючи покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим можливо звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, зобов`язавши обвинуваченого виконувати обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Крім того, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що автомобілем обвинувачений керував будучи тверезим, працює водієм та раніше порушень Правил дорожнього руху вона не допускав.

Саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженої. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку із чим арешт накладений на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 04.07.2025 року на мотоцикл «Suzuki DR-Z 400SM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 - підлягає скасуванню.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого витрати на залучення експерта в сумі 20562, 20 грн. за проведення судових експертиз.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 369-375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 20562, 20 гривень із засудженого ОСОБА_7 на користь держави.

Арешт накладений на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 04.07.2025 року на мотоцикл «Suzuki DR-Z 400SM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 - скасувати.

Речові докази по справі мотоцикл «Suzuki DR-Z 400SM», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область м.Вишгород вул..Ватутіна, 100а - повернути власнику за належністю.

Оптичний диск формату DVD R, з відеозаписами, на яких зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до статті 395 КПК України вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1