Справа № 203/5839/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Центральний районний суд м.Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м.Дніпра) надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій поставлено питання про скасування арешту з належного останній автомобілю «BMW M3», р/н НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26.08.2025 року за клопотанням слідчого у кримінальному провадженні №0002114. В обгрунтування клопотання зазначено, що власник транспортного засобу ОСОБА_4 на момент ДТП перебувала за кордоном та не має жодного відношення до обставин ДТП. З моменту початку досудового розслідування та вилучення транспортного засобу пройшов значний час, якого було достатньо для проведення необхідних слідчий та процесуальних дій. Автомобіль не підлягає конфіскації, з огляду на підстави його арешту з метою збереження як речового доказу. На теперішній час матеріали кримінального провадження не містять ані заяви потерпілої особи, ані доказів вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Вказане свідчить про утримання арештованого майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, в якому відсутня потерпіла особа, в той час, як ст.286 КК України передбачає обов`язкову наявність потерпілої особи. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив скасувати арешт транспортного засобу, накладений ухвалою слідчого судді від 26.08.2025 року.

В призначене судове засідання заявник та його представник не з`явились. В наданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 просив розглянути подане клопотання за його відсутності, зазначивши про підтримання клопотання в повному обсязі.

Слідчий в поданій заяві також просив розглянути клопотання без його участі та відмовити в задоволенні останнього.

За вказаних обставин, слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та слідчого.

Перевіривши доводи, викладені в поданому клопотанні, а також заперечення слідчого, наведені в поданій ним заяві, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002114, відомості за яким внесено до ЄРДР 18.08.2025 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17.08.2025 року за участю автомобіля «BMW M3», р/н НОМЕР_1 , під керуванням невстановленої особи, який не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із автомобілем «Toyota Yarіs», р/н НОМЕР_2 , який був аварійно зупинений на зупинці громадського транспорту. Внаслідок ДТП, пасажиру автомобіля ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 17.08.2025 року зазначені вище транспортні засоби було вилучено та постановою слідчого від 18.08.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26.08.2025 року у справі №203/5839/25, провадження №1-кс/0203/3480/2025, було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучений транспортний засіб «BMW M3», р/н НОМЕР_1 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування останнім.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Пунктами 5,6 ч.2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При вирішені питання про накладення арешту, слідчим суддею було враховано наявність даних, які свідчили про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З огляду на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, транспортний засіб «BMW M3», р/н НОМЕР_1 , який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, зберіг на собі слід вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України.

Також слідчий суддя враховує, що за обставинами вчиненого кримінального правопорушення, особа, яка перебувала на момент ДТП за кермом транспортного засобу «BMW M3», р/н НОМЕР_1 , залишила місце пригоди.

Як зазначено слідчим в поданій заяві, на теперішній час відповідну особу не встановлено. Власниця транспортного засобу не надає інформації з приводу того, кому вона передавала останній у фактичне користування, що перешкоджає проведенню об`єктивного розслідування та з чим і пов`язаний тривалий час проведення досудового розслідування.

З урахуванням цього, слідчий суддя вважає, що на теперішній час продовжують існувати ризики подальшого приховування, відчуження транспортного засобу, його ремонту з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, що може унеможливити в подальшому проведення можливих додаткових або повторних експертиз, потреба у проведенні яких може виникнути після встановлення особи, винної у вчиненні ДТП.

Таким чином, застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони відчуження, розпорядженням та користування транспортним засобом, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, до встановлення особи, винною у його вчиненні та проведення всіх необхідних слідчих та вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, на теперішній час не втратив своєї актуальності, забезпечить виконання завдань кримінального провадження, проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування.

В зв`язку з цим, в задоволенні клопотання про скасування арешту з транспортного засобу на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.28,131,132,170,173,174,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1