МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/17/26
Провадження № 1-кс/945/7/26
УХВАЛА

Іменем України

07 січня 2026 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026 року за №0000002 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026 року за №0000002 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надала на адресу суду заяву про розгляд клопотання без її участі; заявлені вимоги підтримала та просила слідчого суддю задовольнити їх у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_4 в судове засідання не прибув. При цьому, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі; щодо задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000002 від 02.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2026 року приблизно о 17:20 годині, у с.Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на нерухому перешкоду) за участі автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись по вул. Перемоги скоїв зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді вантажного автомобіля. В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав водій ОСОБА_4 , який госпіталізований до медичного закладу.

01.01.2026 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди неподалік будинку №203 по вул.Перемоги у с.Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області виявлено автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та власником якого є ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки даний транспортний засіб необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій та проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертизи, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

02.01.2026 року постановою слідчого автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002.

З метою збереження речових доказів, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази, прокурор просила накласти арешт на автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статі майно, можливості володіти користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення та п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасове вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Так, на вилучених в ході обшуку предметах, а саме: автомобілі марки ВАЗ 2101 синього кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в тому числі є знаряддям вчинення злочину, міститься інформаці, яка може мати суттєве доказове значення по кримінальному провадженню про вчинення даного тяжкого злочину, яка може свідчити про винуватість чи невинуватість особи, тому у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане вилучене майно, з метою подальшого проведення дослідження вилучених предметів, зокрема проведення відносно них судово біологічних, судово трасологічних експертиз та інших.

Вказані вище предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Частиною 7 статті 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені вимоги слідчим за погодженням з прокурором були дотримані.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно вимог ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, у клопотанні слідчим доведено наявність підстав вважати, що тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення огляду 01.01.2026 року відповідає критеріям статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, тобто воно має ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, наклавши арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 01.01.2026 року.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026 року за №0000002 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене в ході проведення огляду 01.01.2026 року, а саме на автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування ним.

Роз`яснити, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

07.01.2026