Справа № 357/8251/25
У Х В А Л А

22.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання з доповненнями Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про направлення ОСОБА_3 засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року, для відбування призначеного покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник органу пробації ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області звернулися до суду з поданням з доповненнями про вирішення питання про направлення ОСОБА_3 засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року, для відбування призначеного покарання.

Подання з доповненнями вмотивоване тим, 28.07.2025 на виконання до Білоцерківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшов вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року стосовно ОСОБА_3 , яким останній засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі. Засудженого було викликанодо Білоцерківського РВ №1 на 06.08.2025 року.

07.08.2025 року ОСОБА_3 з`явився до Білоцерківського РВ №1,де йому було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» та відібрана підписка.

08.08.2025 року Білоцерківським РВ №1 направлено повідомлення до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» для з`ясування інформації про засудженого та прибуття (не прибуття) до виправного центру.

13.08.2025 року до ОСОБА_6 №1 надійшло повідомлення з ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» про те, що ОСОБА_3 станом на 12.08.2025 року не прибув для відбування покарання до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)».

14.08.2025 року направлено виклик про необхідність прибуття на 22.08.2025 року до Білоцерківського РВ №1, однак на вказану дату засуджений не з`явився. 25.08.2025 року повторно було направлено виклик про необхідність прибуття на 03.09.2025 року до Білоцерківського РВ №1, однак на вказану дату останній також не з`явився.

04.09.2024 року з метою встановлення причин неявки ОСОБА_3 до Білоцерківського РВ №1 здійснено виїзд за місцем проживання засудженого. На момент перевірки двері ніхто не відчинив та залишено повідомлення про необхідність з`явитися до Білоцерківського РВ №1 для отримання припису.

Станом на 05.09.2025 року місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено та розпочато першочергові розшукові заходи щодо засудженого. Вжитими заходами місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено.

19.09.2025 року до Білоцерківського Р №1 прибув ОСОБА_3 та пояснив, що хворів, а тому не міг прибути до ДУ «Бердичівський виправний центр №108». Цього ж дня ОСОБА_3 повторно вручено припис про виїзд до місця відбування покарання та повторно роз`яснено наслідки ухилення від одержання припису або не виїзд у встановлений строк.

22.09.2025 року Білоцерківським РВ №1 направлено повідомлення до ДУ «Бердичівський виправний центр №108» для з`ясування інформації про засудженого та прибуття (не прибуття) до виправного центру.

07.10.2025 року до ОСОБА_6 №1 надійшло повідомлення з ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» про те, що ОСОБА_3 станом на 30.09.2025 року не прибув для відбування покарання до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)».

Здійснені телефонні дзвінки ОСОБА_3 та на телефонні дзвінки останній не відповідав.

У зв`язку з викладеним, орган пробації просить затримати на направити засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в поданні та просить направити засудженого до виправного центру, оскільки надані суду матеріали свідчать про те, що станом на 30.09.2025 року ОСОБА_3 до виправного центру для відбування призначеного покарання не прибув.

Прокурор підтримав подання органу пробації.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 20.05.2025 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 2 роки обмеження волі.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Суд зазначає, що в ході розгляду подання, відділ з питань пробації довів, що ОСОБА_3 отримавши припис про необхідність прибуття до виправного центру для відбуття покарання у виді обмеження волі, до виправного центру не прибув, на виклики до органу прообації не зявляється, на телефонні дзвінки не відповідає, таким чином ухиляється від відбування призначеного йому покарання.

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_3 відомо необхідність прибути до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» для відбування призначеного покарання, ним отримано припис, але свідомо цього не бажає.

За таких обставин, відділом з питань пробації доведена наявність сукупності підстав визначених ст. 57 КВК України, для затримання засудженого ОСОБА_3 та направлення його для відбування покарання, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно зі ст. 58 КВК України, строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Керуючись ст. 57, 58, 537, 539 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про направлення ОСОБА_3 засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року, для відбування призначеного покарання,- задовольнити.

Затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити його до місця відбування покарання Державної установи «Бердичівський виправний центр (108)», в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, для відбування покарання, призначеного йому вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року, у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_7