Провадження № 11-сс/991/87/26
Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.01.2026 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000036,

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 21.10.2025 за ч. 1 ст. 366-2 КК України.

За версією органу досудового розслідування, суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 разом з суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_10 14.10.2022 ймовірно набув у власність частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому право власності на вказану квартиру оформлено в рівних частинах на ОСОБА_10 та близьку особу ОСОБА_9 ОСОБА_11 . Так, 14.10.2022 між продавцем ОСОБА_12 та покупцями ОСОБА_10 і ОСОБА_11 укладено відповідний договір купівлі-продажу квартири.

Окрім цього, 21.11.2022 ОСОБА_9 ймовірно набув у власність машиномісце за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке оформив на свою близьку особу ОСОБА_11 . Так, 21.11.2022 між продавцем ОСОБА_13 та покупцем ОСОБА_11 укладено відповідний договір купівлі-продажу машиномісця.

Рієлтором, який супроводжував вказані угоди, був ОСОБА_7 .

З моменту оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомості ОСОБА_9 ймовірно постійно користувався ними, про що не відображав відомості у своїх щорічних деклараціях за 2022 та 2023 року.

Надалі 20.01.2024 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено шлюб.

16.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.11.2025 детективи провели обшук авто MERCEDES-BENZ E 400 з д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у власності та фактичному володінні ОСОБА_7 . У ході такої слідчої дії детективи виявили та вилучили мобільний телефон ОСОБА_7 - iPhone 17 Pro Max.

19.12.2026 детектив НАБУ засобами поштового зв`язку направив слідчому судді клопотання, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон, вилучений під час обшуку, проведеного 16.12.2025, з метою збереження речових доказів.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя ухвалою від 02.01.2026 наклав арешт на мобільний телефон із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя, зокрема виходив з того, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР, та вилучений в ОСОБА_7 мобільний телефон, ймовірно, вміщує відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не погодився з ухвалою слідчого судді від 02.01.2026, а тому подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу. Просить за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову - про відмову в накладенні арешту на майно його клієнта.

Адвокат, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, посилається на те, що детективи розслідують події 2022 року, а телефон придбаний у 2025 році. ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон, повідомив пароль до нього, та детектив здійснив огляд його вмісту і дійшов висновку про відсутність на ньому інформації, яка має значення для розслідування. Вважає накладений арешт невиправданим втручанням у право власності, оскільки орган досудового розслідування мав можливість досягти мети шляхом копіювання інформації без позбавлення особи права користування майном.

Додатково зазначає, що оскаржувана ухвала ґрунтується на доказах, які приховані від адвоката та його клієнта, адже матеріали, яким обґрунтовується клопотання, не були надані на ознайомлення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яка подала апеляційну скаргу, в повному обсязі підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Уважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Інші учасники судового провадження, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, у судове засідання не прибули. Свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги суду не надали. Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України їхнє неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви суду

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухала доводи та заперечення учасників судового провадження, перевірила доводи апеляційної скарги, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, та дійшла таких висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України. Вони виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження під час розслідування злочинів.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості. Арешт майна є одним із таких заходів.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний діяти у межах повноважень, визначених КПК України, та гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, зокрема у спосіб, який не допускає необґрунтованих процесуальних обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до його скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують підстави або розумні підозри вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні, підлягає спеціальній конфіскації, підлягає конфіскації у юридичної особи, може бути використане для забезпечення цивільного позову або стягнення неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є недопущення його приховування, пошкодження, знищення, втрати, зміни, передачі чи іншого відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь?якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього ж Кодексу (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

У силу ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Адвокат у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на мобільний телефон його клієнта.

Отже, у межах доводів апеляційної скарги із метою правильного їх вирішення колегія суддів має визначити чи є правова підстава для арешту мобільного телефону, який належать ОСОБА_7 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів встановила, що 21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за номером кримінального провадження 0000036 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Органом досудового розслідування перевіряється можливий факт того, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 разом з суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_10 14.10.2022 ймовірно набув у власність частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому право власності на вказану квартиру оформлено в рівних частинах на ОСОБА_10 та близьку особу ОСОБА_9 ОСОБА_11 (договір купівлі-продажу квартири від 14.10.2022 укладений між продавцем ОСОБА_12 та покупцями ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ).

Окрім цього, 21.11.2022 ОСОБА_9 ймовірно набув у власність машиномісце за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке оформив на свою близьку особу ОСОБА_11 (договір купівлі-продажу машиномісця від 21.11.2022 укладений між продавцем ОСОБА_13 та покупцем ОСОБА_11 ).

З моменту оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомості ОСОБА_9 ймовірно постійно користувався ними, про що не відображав відомості у своїх щорічних деклараціях за 2022 та 2023 року.

Надалі 20.01.2024 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено шлюб.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у колегій суддів внутрішнє переконання про те, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР. Отже, висновки слідчого судді в цій частині є правильними.

При цьому, варто відзначити, що на цьому етапі досудового розслідування як слідчий суддя, так і колегія суддів не вирішують питання про наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь вини таких осіб, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей встановлюють, що існують об`єктивні дані про вчинення вказаного у клопотанні кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається відповідне клопотання.

17.11.2025 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду надав дозвіл на обшук авто MERCEDES-BENZ E 400 з д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у власності та фактичному володінні ОСОБА_7 , з метою відшукання, зокрема, наявних у володінні ОСОБА_7 мобільних телефонів та всіх їх складових, інших носіїв електронної інформації на яких можуть міститися відомості, які підтверджують факт набуття у власність об`єктів нерухомості ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . У ході такої слідчої дії детективи виявили та вилучили мобільний телефон ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу обшуку від 16.12.2025 в ході попереднього огляду детективи встановили, що доступ до мобільного телефону обмежений системою логічного захисту у вигляді коду-паролю. Разом з тим, ОСОБА_7 повідомив пароль (комбінацію цифр). Окрім цього у протоколі зазначено, що на вказаному мобільному телефоні можуть міститися відомості, що мають значення для кримінального провадження, у тому числі видалені.

З долучених до клопотання матеріалів, колегія суддів встановила, що ОСОБА_7 був ріелтором, який супроводжував угоди з купівлі двох об`єктів нерухомості (квартири та паркомісця), факт набуття яких, за версією слідства, ОСОБА_9 мав намір приховати, шляхом оформлення права власності на близьку особу. Отже, твердження детектива про те, що на мобільному телефоні ОСОБА_7 може міститися інформація, яка має значення для кримінального провадження та може бути використана як доказ у ході досудового розслідування, зокрема листування в месенджерах з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо обставин придбання спірної нерухомості, є обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на необхідність виявлення, детального дослідження й аналізу відомостей, які містяться на мобільному телефоні, у тому числі їх копіювання, колегія доходить висновку про обґрунтованість прийнятого рішення щодо вилучення пристрою.

Дії детектива повністю узгоджуються із вимогами ч. 2 ст. 168 КПК України, відповідно до якої тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, дозволяється у випадках, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Щобільше, відповідно до протоколу огляду від 16-19.12.2025 в ході огляду мобільного телефону детективом у додатку «WhatsApp» виявлено переписку з особою « ОСОБА_14 » з номером НОМЕР_2 . Контакт вказаної особи в телефонній книзі ОСОБА_7 не збережено. Відповідно до змісту переписки ОСОБА_9 . 19.02.2023 пересилає ОСОБА_7 скриншот переписки з абонентом « ОСОБА_15 » щодо придбання паркінгу. Вірогідно мова йде про паркінг за адресою: АДРЕСА_3 , який 23.02.2023 набула у власність ОСОБА_10 .

Також у додатку «WhatsApp» зафіксована переписка з особою « ОСОБА_18» з номером НОМЕР_3 . Вказаній особі 13.10.2025 ОСОБА_7 пересилає запит Національного бюро до Агентства нерухомості Level Group щодо оголошень.

У додатку «Viber» виявлено переписку з контактом «Inga продавец рыбальский» з номером телефону НОМЕР_4 . Із змісту переписки вбачається, що вказаним номером телефону користувалась ОСОБА_13 . Із вмісту переписки вбачається, що вона мала намір продати паркінг за адресою: м. Київ, Набережно-Рибальська дорога, буд. 9, гараж 84 за 31 000 у.о. Водночас ОСОБА_7 повідомляє ОСОБА_13 , що ОСОБА_9 зроблено гарну знижку для придбання квартири і що він має намір купити у останньої паркінг (84 місце). Вартість вказаного паркінгу для продажу ОСОБА_9 складає 29 500 у.о.

Таким чином, враховуючи обставини розслідуваного злочину, умови відшукання і вилучення вказаного мобільного телефону, відсутність технічної можливості скопіювати його вміст без вилучення та проведення експертного дослідження, оскільки на ньому наявна система логічного захисту, яка унеможливлює створення копії внутрішнього наповнення телефону без біометричної автентифікації його власника, колегія суддів вважає обґрунтованим та правильним висновок слідчого суддів про необхідність утримання такого телефону у розпорядженні органу досудового розслідування з метою подальшого копіювання наявної на ньому інформації, адже така може мати значення для досудового розслідування.

17.12.2025 детектив НАБУ ОСОБА_17 своїми постановами визнав мобільний телефон речовим та доручив експертам Київського науково-дослідного інституту проведення комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що наразі у контексті потреб досудового розслідування існує необхідність у проведенні детального огляду вмісту вилученого мобільного телефону, в т.ч. шляхом проведення експертного дослідження, яке дозволить у повному обсязі скопіювати наявні на ньому файли та перевірити на предмет наявності видалених. Тому, враховуючи обставини вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, механізму його вчинення та дії ймовірно причетних осіб, колегія суддів доходить висновку, що відомості, які можуть бути виявлені на вилученому технічному пристрої, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно мобільний телефон, як матеріальний носій цих відомостей, також має ознаки речового доказу і може бути використаний сторонами кримінального провадження як таке процесуальне джерело доказів. Висновки слідчого судді в цій частині є правильними та обґрунтованими. Доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Щодо інших доводів сторін

Оцінюючи доводи щодо ненадання матеріалів клопотання на ознайомлення, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до вимог статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можуть бути розголошені лише з дозволу слідчого або прокурора та в обсязі, який вони визнають можливим.

Як убачається з матеріалів судового провадження на клопотання сторони захисту адвокату було надано для ознайомлення оскаржувану ухвалу, клопотання детектива та протокол обшуку, тобто в обсязі, що стосувався прав та законних інтересів його клієнта.

До того ж із технічних записів судових засідань колегія суддів встановила, що всі матеріали, долучені до клопотання детектива та покладені в його обґрунтування, у тому числі протокол огляду мобільного телефону, були безпосередньо досліджені слідчим суддею у судових засіданнях. У зазначених судових засіданнях брав участь адвокат ОСОБА_6 , який мав можливість ознайомитися зі змістом цих матеріалів, висловлювати свою позицію, надавати заперечення та реалізовувати інші процесуальні права адвоката.

За таких обставин твердження сторони захисту про те, що оскаржувана ухвала ґрунтується на доказах, які були приховані від адвоката та його клієнта, не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються матеріалами судового розгляду. Обмеження обсягу матеріалів, наданих для ознайомлення, було зумовлене вимогами статті 222 КПК України та саме по собі не свідчить про порушення права на захист або принципу змагальності сторін.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким що ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. 309, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.01.2026 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4