1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/272/26 1-кс/335/312/2026
22 січня 2026 року м. Запоріжжя
31.12.2025 до Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 29.12.2025 у проміжок часу з 20:00 по 23:00, коли потерпілий перебував за адресою свого мешкання у кв. АДРЕСА_1 , разом із трьома невідомими особами, які перебували у нього в гостях, одна з цих осіб, шляхом вільного доступу, таємно, діючи в умовах воєнного стану викрала грошові кошти у розмірі 61 000 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi 9C» (імеі: НОМЕР_1 ), який був придбаний у 2022 році, у якому була встановлена сім-карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_2 , ноутбук, який перебував у неробочому стані, непрацююча батарея, фірму та модель якої потерпілий вказати не може, чим спричинила потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 75 000 грн.
19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранати ф-1. Упаковано в паперовий конверт; 9 купюр номіналом по 1000 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 2 купюри номіналом по 100 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 1 купюра номіналом 50 грн.; 2 скретч-карти «Київстар»; сім-карта оператора «Водафон»; мобільний телефон «Neffos» в неробочому стані з пошкодженним екраном; зарядний пристрій; наручний годинник; карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі сірого кольору, модель: 2201117TY. Упаковано в спец-пакет WAR 1837941.
Підставою застосування арешту вказаного майна є забезпечення його збереження у тому ж вигляді, у якому воно перебуває, з метою попередження його можливого зникнення, відчуження або пошкодження, оскільки незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженню.
Метою арешту майна, тимчасово вилученого 19.01.2026, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Вважаючи, що тимчасово вилучені можуть містити сліди скоєння злочину, а також бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим на теперішній час виникла необхідність накласти на нього арешт з метою попередження можливого пошкодження, відчуження чи знищення вказаного майна.
Таким чином, є необхідним накласти арешт на майно із забороною його використання, відчуження, розпорядження з метою проведення необхідних досліджень та подальших судових експертиз.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий просить накласти арешт на майно, яке 19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено в ході обшуку, а саме: предмет схожий на корпус гранати ф-1. Упаковано в паперовий конверт; 9 купюр номіналом по 1000 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 2 купюри номіналом по 100 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 1 купюра номіналом 50 грн.; 2 скретч-карти «Київстар»; сім-карта оператора «Водафон»; мобільний телефон «Neffos» в неробочому стані з пошкодженим екраном; зарядний пристрій; наручний годинник; карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі сірого кольору, модель: 2201117TY. Упаковано в спец-пакет WAR 1837941.
У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
У судове засідання власник майна не з`явився.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Враховуючи те, що неявка вищезазначених осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 07.01.2026 року було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранати ф-1. Упаковано в паперовий конверт; 9 купюр номіналом по 1000 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 2 купюри номіналом по 100 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 1 купюра номіналом 50 грн.; 2 скретч-карти «Київстар»; сім-карта оператора «Водафон»; мобільний телефон «Neffos» в неробочому стані з пошкодженим екраном; зарядний пристрій; наручний годинник; карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі сірого кольору, модель: 2201117TY. Упаковано в спец-пакет WAR 1837941.
Вилучені речі, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке 19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено в ході обшуку, а саме: предмет схожий на корпус гранати ф-1. Упаковано в паперовий конверт;9 купюр номіналом по 1000 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 2 купюри номіналом по 100 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 1 купюра номіналом 50 грн.; 2 скретч-карти «Київстар»; сім-карта оператора «Водафон»; мобільний телефон «Neffos» в неробочому стані з пошкодженим екраном; зарядний пристрій; наручний годинник; карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі сірого кольору, модель: 2201117TY. Упаковано в спец-пакет WAR 1837941, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може містити на собі сліди та інформацію, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення.
При цьому, слідчий суддя, звертає увагу на те, що втручання в обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого судового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -
Накласти арешт на майно, яке 19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено в ході обшуку, а саме: предмет схожий на корпус гранати ф-1. Упаковано в паперовий конверт; 9 купюр номіналом по 1000 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 2 купюри номіналом по 100 грн., на кожній з яких міститься напис «Сувенір»; 1 купюра номіналом 50 грн.; 2 скретч-карти «Київстар»; сім-карта оператора «Водафон»; мобільний телефон «Neffos» в неробочому стані з пошкодженим екраном; зарядний пристрій; наручний годинник; карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі сірого кольору, модель: 2201117TY. Упаковано в спец-пакет WAR 1837941.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1