Справа 127/2725/26
Провадження 1-кс/127/1172/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000110 внесеного до ЄРДР 23.06.2025, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що СВ УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000110 від 23.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_4 , з цією метою, будучи керівником Вінницького осередку ГО «Україна це матір», розуміючи, що діяльність вказаної організації сприяє ухиленню осіб від мобілізації, а також легкого та швидкого збагачення за рахунок її учасників, використовував громадську організацію, як інструмент прикриття злочинної діяльності та реалізації її плану. Разом з тим, на початку серпня 2025 року у ОСОБА_4 виник конфлікт з керівництвом громадської організації «Україна це матір» щодо розподілу фінансових ресурсів між Вінницьким осередком та центральним офісом, які надходять від нових учасників за видачу посвідчення добровольця. В результаті чого, ОСОБА_4 розірвав зв`язки з ГО «Україна це матір» та вирішив створити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», керівництвом якої буде займатись особисто.

Разом з тим, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаного виду злочинів, а також лідерські якості, ОСОБА_4 вирішив продовжити незаконну діяльність зазначеної організації з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів проти органів державної влади України, а саме перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції шляхом погроз, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_4 , як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи його вказівки.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та готовність їх вчинювати особами, які користуються довірою ОСОБА_4 , володіють навичками спілкування з представниками правоохоронних органів, військовослужбовцями ТЦК та СП, та мають відповідні соціальні зв`язки.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом перешкоджання законній діяльності працівників поліції, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній злочинній групі та вчинюваних нею тяжких та особливо тяжких злочинах, а також підкорилися визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

В ході досудового розслідування встановлено, що в громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» входить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України у зв`язку із врятуванням майна, проведено обшук за невідкладним випадком.

В ході проведеного обшуку виявлено та вилучено:

- Посвідчення «УЦМ Добровольчий батальйон» № 102249 яке видано 11.08.2025, дійсне до 11.08.2026, на ім`я ОСОБА_10 ;

- Посвідчення «УЦМ Добровольчий батальйон» № НОМЕР_1 яке видано 11.08.2025, дійсне до 11.08.2026, на ім`я ОСОБА_11 ;

- Посвідчення «Добровольчий батальйон ім. Івана Богуна» № НОМЕР_2 яке видано 05.09.2025, дійсне до 05.09.2028, на ім`я ОСОБА_9 ;

- Мобільний телефони «Iphone 16 Pro Мax», ІМЕЙ1: НОМЕР_3 , ІМЕЙ2: НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_5 ;

У ході вказаних вище слідчих дій та розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані предмети були об`єктами кримінально протиправних дій, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

23.01.2026 вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи викладене, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 23.01.2026, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України у зв`язку із врятуванням майна, оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено за результатами обшуку проведеного в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Посвідчення «УЦМ Добровольчий батальйон» № 102249 яке видано 11.08.2025, дійсне до 11.08.2026, на ім`я ОСОБА_10 ;

- Посвідчення «УЦМ Добровольчий батальйон» № НОМЕР_1 яке видано 11.08.2025, дійсне до 11.08.2026, на ім`я ОСОБА_11 ;

- Посвідчення «Добровольчий батальйон ім. Івана Богуна» № НОМЕР_2 яке видано 05.09.2025, дійсне до 05.09.2028, на ім`я ОСОБА_9 ;

- Мобільний телефони «Iphone 16 Pro Мax», ІМЕЙ1: НОМЕР_3 , ІМЕЙ2: НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_5 ;

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя