Номер провадження 1-кс/175/1742/25
УХВАЛА

іменем України

10 листопада 2025 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні ЄРДР №0001495 від 09.11.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Маріуполь, громадянин України, освіта вища, розлучений, має на утримані неповнолітню дитину, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, лейтенант, начальник групи персоналу штабу танкового батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді начальника групи персоналу штабу танкового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 08 листопада 2025 року приблизно о 23 год. 20 хв. разом з військовослужбовцями, а саме заступником командира розвідувальної роти з психологічної підтримки персоналу, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , заступником командира батальйону з психологічної підтримки персоналу, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , офіцером групи контролю бойового стресу, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_9 та заступником командира 2 роти ББПС, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_10 знаходився за місцем своєї дислокації, а саме у будинку АДРЕСА_2 , де вони разом, у кухні-студії, вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїм між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на позбавлення життя іншої людини, а саме ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті іншій людині, ОСОБА_5 пройшов до свого ліжка, розташованого у кухні-студії, де взяв закріплений за ним пістолет ПМ, серійний номер НОМЕР_2 , зняв запобіжник, надіслав патрон у патронник та утримуючи пістолет у руках, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань, з метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_9 , здійснив 5 пострілів в область життєво важливих органів, а саме грудної клітини та ніг останнього.

Внаслідок вказаних умисних та протиправних дій лейтенанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодший лейтенант ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці, йому було заподіяно: множинні вогнепальні кульові поранення тулубу з ушкодженням органів черевної порожнини, стегон, поперекової ділянки, грудної клітки, які супроводжувалися масивною крововтратою, які відносно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та які знаходяться у прямому наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Прокурор просив не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився давати пояснення, повідомляти про позицію, заявив, що не буде співпрацювати зі слідством, заперечив час затримання, вказаний у протоколі, сказав, що його фактично затримали вночі, коли до будинку за викликом приїхала поліція - близько 00:25 09.11.2025.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи слідчий суддя встановив:

09.11.2025 о 20:00 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Судом взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме: протокол огляду місця події від 09.11.2025, протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_14 , а також інші матеріали в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що свідки знайомі з підозрюваним, проживають в одному будинку, тому він перебуваючи на волі і, маючи змогу вільно пересуватися, зможе спілкуватися зі свідками у вищевказаному кримінальному провадженні та вмовити або іншим чином змусити останніх до зміни показань на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ці обставини свідчать про реальність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , який підозрюється у вбивстві, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - він як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може перешкоджати досудовому розслідуванню, впливати на свідків, в тому числі за допомогою насилля, що також складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 , у випадку обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, також може вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство з метою переховування від слідства і суду.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та застосувати запобіжний захід.

При вирішенні питання щодо обрання виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я, майновий стан, відсутність судимостей, та ризик повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК)

Оцінивши у сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст.ст.177-178 КПК України, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вбивства, слідчий суддя вважає, що визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави є недоцільним.

У зв`язку з цим, клопотання слідчого необхідно задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Водночас в ході розгляду клопотання встановлено, що фактичне затримання підозрюваного ОСОБА_5 мало місце раніше, ніж про те вказано у протоколі.

Згідно протоколу від 09.11.2025 ОСОБА_5 затриманий о 16:15 в порядку ст.208 КПК .

Водночас, згідно Рапорту чергового Начальникові Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, зареєстрованого в Журналі ЄО 09.11.2025 під №52328, за повідомленням працівника поліції Овечкіна зафіксовано подію 102 №245581387 - 00:25 09.11.2025 за адресою м.Краматорськ, вул.Вацетіса, 93, працівники поліції затримали підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний вказав, що його затримали приблизно о 00:25 09.11.2025, вдягли кайданки і він з того моменту весь час перебував під контролем поліції.

Згідно статті 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_15 фактично затримано 00:25 09.11.2025.

У зв`язку із цим слідчим суддею перевірено дотримання слідчим і прокурором вимог КПК щодо процесуальних строків затримання та доставлення до суду для розгляду клопотання. Встановлено, що визначенні ст.211 КПК України строки не порушено.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07.01.2026 включно.

Строк затримання рахувати з 00:25 09.11.2025 з часу фактичного затримання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1