В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000785 від 14 серпня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 27 березня 2025 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за частиною першою статті 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 27 березня 2025 Дарницьким районним судом міста Києва за частиною першою статті 309 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який періодично вживає наркотичні засоби та/або психотропні речовини, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 17 год. 07 хв. 14 серпня 2025 року незаконно придбав прозору пластикову ємність, в середині якої знаходилася кристалоподібна речовина світлого кольору, яка містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та шляхом підняття знайденого, почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

14 серпня 2025 року, приблизно о 17 год. 07 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, бульв. Шамо, 19/1, був виявлений та затриманий працівниками ДОП Дніпровського УП ГУНП у місті Києві, які перебували на відпрацювані території Дніпровського району.

В подальшому, 14 серпня 2025 року, в період часу з 17 год. 34 хв. до 17 год. 39 хв., за адресою: м. Київ, бульв. Шамо, 19/1, співробітниками поліції проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в ході якого з правої кишені шортів, у які був одягнений останній, працівниками поліції було виявлено та вилучено прозору пластикову ємність, в середині якої знаходилася кристалоподібна речовина світлого кольору, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно з даними висновку експерта СЕ-19/111- 25/50645-НЗПРАП від 10 вересня 2025 року надана на дослідження кристалоподібна речовина світло-сірого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в кристалоподібній речовині світло-сірого кольору, становить 0,256 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вичненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 14 серпня 2025 року він перебував за адресою: м. Київ, бульв. Шамо, 19/1, де на землі знайшов закладку, а саме прозору пластикову колбу, в середині якої знаходилась психотропна речовина - PVP, яку він підняв, помісти в кишеню шорт, в які був одягнутий, та залишив собі для власного вживання, однак в подальшому був зупинений працівниками поліції, які вилучили вказану речовину. Про те, що в колбі знаходиться PVP, йому було відомо, оскільки він вживає наркотичні засоби уже протягом двох років. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, у вчиненому щиросердно розкаюється. Має намір в подальшому припинити вживання наркотичних засобів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: висновку експерта СЕ-19/111-25/50645-НЗПРАП від 10 вересня 2025 року; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 вересня 2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею та кваліфікує дії останнього за частиною другою статті 309 КК України.

При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до статей 65-67 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи розмір покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог статті 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного 27 березня 2025 року вироком Дарницького районного суду міста Києві за частиною перщою статті 309 КК України у виді 1(одного) року пробаційного нагляду, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог статті 75 КК України, або ж застосування статті 69 КК України, чи норм статті 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, суд вважає за необхідне остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими частиною першою статті 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3565 гривні 60 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 0000785 від 14 лютого 2025 року (висновок № СЕ-19/111-25/50645-НЗПРАП від 10 вересня 2025 року).

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року, до покарання, призначеного даним вироком, у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили та звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання для відбуття покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000785 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою № 755/17937/25.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази: кристалоподібну речовину світло-сірого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,256 г., яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві (квитанція № 024764 від 11 вересня 2025 року), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1