Провадження № 1-кп/554/95/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000576 від 18.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.03.2002 Алчевським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20.12.2010 Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 1 ст. 309 КК України штрафу в розмірі 1000 гривень;

- 24.02.2011 Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 03.07.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн.

- 10.12.2018 Московський районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 8 місяців 2 днів позбавлення волі;

- 09.03.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.05.2022 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 10.08.2022 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 02.09.2022 Франківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 09.03.2023 Дніпровський районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

- 07.10.2024 Полтавським апеляційним судом, яким переглянуто вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2023, за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.70 КК України 6 років позбавлення вол, згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю шляхом поглинення покарання за вироком від 09.03.2023 остаточно 6 років позбавлення волі;

- 01.08.2025 Чернігівським апеляційним судом, яким переглянуто вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.03.2025, за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Полтавського апеляційного суду від 07.10.2024, остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Епізод 1

17 вересня 2024 року близько 09 год 30 хв невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представилася онукою ОСОБА_7 та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що остання нібито потрапила у ДТП та на даний час їй необхідна термінова операція.

В подальшому слухавку взяла інша невстановлена слідством особа, представилась лікарем КП «3-тя Міська клінічна лікарня» та продовжила повідомляти завідомо неправдиву інформацію, що вартість операції становить 6 000 доларів США, грошові кошти за місцем мешкання подружжя ОСОБА_8 зможе забрати знайомий їх доньки на ім`я ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_4 реалізуючи спільний план вчинення шахрайських дій, 17.09.2024 року близько 10.00 год, зайшовши до квартири АДРЕСА_2 , маючи на меті злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, керуючись корисливим мотивом наживи за рахунок інших, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підтвердивши неправдиву інформацію щодо потрапляння онуки в ДТП, отримав від попередньо введених в оману ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 120000 гривень, які належать потерпілим, начебто, за надання медичної допомоги їх онуці ОСОБА_7 .

Заволодівши грошовими коштами, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, повторно, незаконно, шляхом обману потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , створивши у них невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, ОСОБА_4 заволодів грошима в сумі 120000 гривень та розпорядившись ними на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вказану суму.

Епізод 2

Окрім цього, 06 жовтня 2024 року близько 10.00 год, невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представилась лікарем КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її рідну сестру ОСОБА_11 збив автомобіль, тому їй потрібні кошти на лікування, а кошти за місцем мешкання ОСОБА_10 зможе забрати знайомий її племінниці.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний план вчинення шахрайських дій, 06.10.2024 року близько 11 год 30 хв, зайшовши до квартири АДРЕСА_3 , маючи на меті злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, керуючись корисливим мотивом наживи за рахунок інших, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від попередньо введеної в оману ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 14000 гривень та прикраси з золота 583 проби а саме: три каблучки, дві пари сережок та ланцюжок, які належать потерпілій, начебто, за надання медичної допомоги її сестрі.

Заволодівши грошовими коштами за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, повторно, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , створивши у неї невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, ОСОБА_4 заволодів грошима в сумі 14000 гривень та золотими прикрасами вартістю 54821 гривня 41 копійка, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 68 824 гривні 41 копійка.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених в обвинувальному акті. Усвідомлював, що його діє були шахрайством.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025, який вироком Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2025 скасовано в частині призначеного покарання та засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025, тобто з 01.08.2025. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпілі свого ставлення до призначення покарання обвинуваченому не висловили.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінальних правопорушень відносно осіб похилого віку.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, за якими матеріальна шкода є значною, та лише частково відшкодована.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини. Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування статтей 69 та 75 КК України, суд не знаходить, враховуючи, що останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, та характеристику його особи.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Чернігівського апеляційного суду від 01 серпня 2025 року яким ОСОБА_4 засуджено ч.2 ст.190, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 не заявлено.

Позовну заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди ухвалою від 04 вересня 2025 року повернуто позивачам та роз`яснено, що повернення цивільного позову в кримінальному провадженні, не позбавляє їх права пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експертів в сумі 6970 гривень 60 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у данному кримінальному провадженні не обирався.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.10.2024 року, слід скасувати.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш судового покарання за даним вироком більш суворим за вироком Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2025 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

На підставі ч.4 ст.70, ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_4 за даним вироком, строк відбутого ним покарання за вироком Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2025 року, тобто з 01.08.2025 року по дату набрання даним вироком законної сили.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6970 гривень 60 копійок витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- резинку для грошей, змиви зі столу спальні зберігати при матеріалах справи;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A40»,2 обручки, 1 жіноче кільце, ланцюжок, 2 пари жіночих сережок, 5 купюр номіналом по 1000 гривень, 16 купюр номіналом по 500 гривень, 5 купюр номіналом по 200 гривень повернути власникам.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15 жовтня 2024 року скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1