Провадження №11-сс/801/874/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем судового засідання ОСОБА_4

за участю:

заявника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025, якою скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 303 КПК України, разом із додатками повернуто особі, яка її подала, -

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді повернуто скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 303 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що з поданої ОСОБА_5 скарги вбачається, що предметом її оскарження є різні бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії як слідчою, так і прокурором, а також питання щодо відсторонення керівника НДЕКЦ МВС на час досудового розслідування, у різних кримінальних провадженнях, тобто заява ОСОБА_5 є заплутаною та стосується оскарження дій, рішень, бездіяльності у двох кримінальних провадженнях.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загально правовим принципом і поширюється на всі види судочинства. За таких обставин, беручи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя робить висновок, що написання ОСОБА_5 заплутаної скарги та одночасне оскарження ним в одній скарзі різної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії щодо слідчої, прокурора та керівника НДЕКЦ МВС вказує на його зловживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року та направлення матеріалів для нового розгляду скарги по суті в іншому складі суду першої інстанції.

Зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що слідчий суддя безпідставно повернув його скаргу, оскільки повинен був розглянути її по суті та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Вказує, що його скарга стосувалася бездіяльності слідчої ОСОБА_6 та заступника прокурора Кандзьоби, яка полягала у: невизнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000133; невжитті заходів щодо відсторонення керівника НДЕКЦ МВС на час розслідування; відмові прокурора в об`єднанні проваджень №0000133 та №0000169 і передачі їх до компетентного органу (СБУ).

Ці бездіяльності безпосередньо пов`язані між собою, оскільки всі вони стосуються одних і тих самих фактичних обставин порушення прав заявника у межах розслідування діяльності посадових осіб НДЕКЦ МВС.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку скаржника ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищенаведеним нормам кримінального процесуального закону відповідає в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно змісту скарги ОСОБА_5 , поданої до слідчого судді вбачається, що він звернувся зі скаргою на рішення слідчої про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000133; бездіяльність щодо невжиття заходів щодо відсторонення керівника НДЕКЦ МВС на час розслідування; бездіяльності прокурора в об`єднанні проваджень №0000133 та №0000169 і передачі їх до компетентного органу (СБУ), та просив задовольнити його скаргу у повному обсязі, просив визнати бездіяльність слідчої ОСОБА_6 та прокурора Кандзьоби неправомірною, зобов`язати слідчу повторно розглянути його клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000133; відсторонення керівника НДЕКЦ МВС на час розслідування; зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання про об`єднання проваджень №0000133 та №0000169 і передачі їх до компетентного органу (СБУ).

Колегія суддів наголошує на тому, що завданнями кримінального провадження, згідно положень ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини: які дії слідчий зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Апеляційний суд вважає правильним посилання слідчого судді на те, що скарга на рішення, дію чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування повинна бути ясно викладеною, точною в описанні, вільною від суперечностей, переконливою, лаконічною, не заплутаною та стосуватися певного конкретного рішення, дії чи бездіяльності в одному кримінальному провадженні, щоб об`єктивно можна було зрозуміти факти, на які скаржиться заявник, та які підстави для своєї скарги він наводить.

В той же час, як підтверджується змістом поданої ОСОБА_5 скарги, предметом її оскарження є різні рішення, дії та бездіяльність як слідчої, так і прокурора, а також ставиться питання щодо відсторонення керівника НДЕКЦ МВС під час досудового розслідування, у двох різних кримінальних провадженнях, скарга ОСОБА_5 є складною і заплутаною по змісту та вимогах, стосується оскарження різних рішень, процесуальних дій, бездіяльності у двох різних кримінальних провадженнях.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку про те, що такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані як зловживання процесуальним правом.

При цьому, положення КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Апеляційний суд, із врахуванням положень ст.303 КПК України, а також того, що кримінальним процесуальним законодавством визначено право звернення із оскарженням лише чітко визначеного законодавством переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, та лише визначеним законодавством певним колом осіб, що мають відповідний процесуальний статус та у встановлені строки, приймаючи до уваги те, що заборона зловживання процесуальними правами є загально правовим принципом і поширюється на всі види судочинства, погоджується із висновком слідчого судді проте, що скарга ОСОБА_5 , з якої вбачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною та підлягала поверненню заявнику.

Додані ОСОБА_5 до апеляційної скарги додатки, не спростовують цих правильних висновків слідчого судді

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, та із застосуванням положень ст.ст. 303-304 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність повернення скарги, а апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025, якою скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 303 КПК України, разом із додатками повернуто особі, яка її подала, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3