УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 638/22379/24

провадження № 51-4779 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

За ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) було призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 26 листопада 2024 року о 13:35.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 24 листопада 2025 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року відмовив.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про скасування ухвали Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про призначення кримінального провадження стосовно нього до розгляду у підготовчому судовому засіданні, тобто на судове рішення, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 392 КПК України.

Тому апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу суду першої інстанції, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Крім того, Суд наголошує, що ОСОБА_4 вже звертався з касаційною скаргою на вищевказану ухвалу апеляційного суду з проханням про її перегляд. Разом з тим, відповідно до вимог статей 424, 425 КПК України не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Крім цього, колегія суддів зазначає, що Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення касаційного оскарження рішення суду у системному зв`язку з положеннями частини першої ст. ст. 8, 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року про відмову у відкритті провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3