Провадження № 1-кп/591/787/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді начальника електростанції інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, за ч.1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та передачу бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, шляхом привласнення знайденого бойовий припас, а саме бойову ручну осколкову гранату Ф-1, з маркуванням на важелі до підривача «99-87 УЗРГМ-2 11», «386-179-87», після чого почав зберігати вказаний предмет при собі.

13 червня 2025 року близько 17:00 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу, маючи умисел на незаконне носіння і зберігання вибухових пристроїв, незаконно зберігаючи при собі бойову ручну осколкову гранату Ф-1, переніс її до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де продовжив її незаконне зберігання, без передбаченого законом дозволу та близько 17:10 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, незаконно передав громадянину ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно знайшов бойовий припас, а саме бойову ручну осколкову гранату Ф-1, з маркуванням на важелі до підривача «99-87 УЗРГМ-2 11», «386-179-87», після чого почав зберігати вказаний предмет при собі. 13.06.2025 близько 17.00 год. він переніс вказану гранату до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де продовжив її зберігати та близько 17.10 год. передав громадянину ОСОБА_6 .

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як незаконне носіння, зберігання, придбання та передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Обставинами що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття, бажання продовжити проходити військову службу.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який неодруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, вагомим фактором, який суд враховує в даному випадку для можливості застосування ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , є те, що в Україні оголошено воєнний стан і обвинувачений, будучи військовозобов`язаним, може бути набагато кориснішим, знаходячись на волі, а не відбуваючи покарання за рахунок утримання його державою.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Згідно ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 01.09.2025 по 21.01.2026, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації або командира частини;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації або командира частини про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи в сумі 3565,60 грн.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: спусковий важіль до підривача УЗРГМ з маркуванням 386-179-87, металеві уламки корпусу гранати Ф-1, ґрунт з епіцентру вибуху та зразок ґрунту від епіцентру вибуху, які передані на зберігання до камери схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанцій №856, №872 після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1