Справа № 133/3398/25
Провадження №11-сс/801/816/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Дурач
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

захисника

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

підозрюваного

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Вінниці судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000189, внесеного до ЄРДР 07.05.2025, та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого в АТ «Укрзалізниця» регіональній філії «Південно-Західна залізниця», ремонтне вагонне ДЕПО Козятин слюсарем з ремонту рухомого складу, має статус учасника бойових дій, інвалідність не встановлена, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду на строк до 26.11.2025 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 26.11.2025 року наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, у даному кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладеними обов`язками, у кримінальному провадженні № 0000189, внесеного до ЄРДР 07.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що наведені слідчим у клопотанні факти не у повній мірі знайшли своє підтвердження у зібраних доказах для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас сукупність наявних даних свідчить про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених законом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що такі відомості є достатніми для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. За таких обставин застосування тримання під вартою було б невиправдано суворим і не відповідало б принципу пропорційності, тоді як обраний запобіжний захід забезпечить досягнення мети кримінального провадження та гарантує його дієвість.

Так, не погодившись із даною ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025 прокурор Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказане рішення слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що слідчий суддя, частково задовольняючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, безпідставно дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, чим порушив вимоги ст. 177, 178, 183 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що ухвалене рішення є незаконним і необґрунтованим, оскільки суд не врахував характер і ступінь тяжкості інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який належить до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна. З огляду на тяжкість можливого покарання та обґрунтовану підозру у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин у великих розмірах, існують реальні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

?незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні,

?продовжити злочинну діяльність.

При цьому слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше проходив військову службу, після чого самовільно залишив військову частину, розшукувався за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про наявність схильності до ухилення від правосуддя. Вказані обставини є підтвердженням існування ризику переховування від слідства, який не може бути усунутий шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, судом не надано належної оцінки доказам, що підтверджують продовження злочинної діяльності підозрюваним до моменту його затримання, зокрема його участі у розповсюдженні психотропних речовин через мережу Інтернет за допомогою месенджера «Telegram» та підключення до акаунта « ОСОБА_10 ». Наявність у нього ваг, фасувальних матеріалів, капсул «Лірика» та психотропної речовини МДМА у значній кількості підтверджує активну злочинну діяльність, а не випадкове зберігання наркотичних засобів для особистого вжитку.

Прокурор наголошує, що висновки слідчого судді про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування домашнього арешту не ґрунтуються на фактичних даних. Підозрюваний не має постійного місця роботи, не утримує сім`ю, не характеризується позитивно за місцем проживання, що унеможливлює ефективний контроль за його поведінкою у разі перебування під домашнім арештом.

З урахуванням наведеного прокурор вважає, що наявність кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою як винятковий запобіжний захід є єдино можливим для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному випадку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думки захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025 відповідає.

Оскільки кожна кримінальна справа має унікальні фактичні обставини, суд не має права діяти за шаблоном чи формально, а зобов`язаний ухвалювати рішення, які є персоніфікованими, із врахуванням індивідуальних особливостей справи, конкретного підозрюваного та специфіки доводів сторін у межах відповідного провадження.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів судової справи було встановлено таке, що

ОСОБА_7 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», а також в порушення ст. ст. 2, 7, 12, 17, 20, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, відповідно до яких регулюється діяльність з обігу особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, включених до Таблиці №1 списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» та діяльність з обігу наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, включених до Таблиці № 2 Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, реалізовуючи умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, наркотичних засобів з метою особистого збагачення, у невстановленому досудовим слідством точному місці, даті та часу, за допомогою мессенджерів всесвітньої мережі Інтернет та додатку «Telegram» за допомогою час-боту «VENOM BOSS» домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо здійснення спільної незаконної діяльності щодо розповсюдження наркотичних засобів.

У подальшому, 24.09.2025 в період часу з 14:42 год по 16:32 год, на підставі ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук в ході чого виявлено та вилучено: пластиковий контейнер з вмістом речовини невідомого походження при зважуванні якої на електронних вагах «Sonet+ SN-400», маса даної речовини становить 790 грам, з даної речовини відібрано зразок, який відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/20964-НЗПРАП від 25.09.2025 міститься психотропна речовина МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1762 г. Прозорий зіп пакет з вмістом речовини невідомого походження при зважуванні якої на електронних вагах «Sonet+ SN-400», маса даної речовини становить 82 грама, з даної речовини відібрано зразок, який відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/20963-НЗПРАП від 25.09.2025 міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, масою 0,0610 г. Одну таблетку трикутної форми, дві таблетки трикутної форми, прозорий зіп-пакет з вмістом речовини невідомого походження, скляну ємність з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, електронні ваги «QC PASS», електронні ваги «Digital Scale», електронні ваги «Sonet+ SN-400», харчову плівку, 8 (вісім) пустих прозорих зіп-пакетів, двадцять три таблетки «ЛІРИКА В КАПСУЛАХ 300 мг».

Окрім цього, 24.09.2025 в період часу з 17:26 по 17:40 на підставі письмової заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено огляд автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який останній використовував у власних цілях під час якого виявлено та вилучено два прозорих зіп-пакети з вмістом речовини невідомого походження.

24.09.2025 о 17:45 год ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

25.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України обґрунтовується наступними доказами:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , в якому він повідомив про відомі йому обставини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , в яких він надав показання щодо обставин події;

-висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/20964-НЗПРАП від 25.09.2025 у вилученій у ОСОБА_7 міститься психотропна речовина МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1762 г.;

-висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/20963-НЗПРАП від 25.09.2025 у вилученій у ОСОБА_7 міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, масою 0,0610 г.;

- протоколом проведення обшуку від 24.09.2025 згідно якого за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході чого виявлено та вилучено: пластиковий контейнер з вмістом речовини невідомого походження при зважуванні якої на електронних вагах «Sonet+ SN-400», маса даної речовини становить 790 грам. Прозорий зіп пакет з вмістом речовини невідомого походження при зважуванні якої на електронних вагах «Sonet+ SN-400», маса даної речовини становить 82 грама. Одну таблетку трикутної форми, дві таблетки трикутної форми, прозорий зіп пакет з вмістом речовини невідомого походження, скляну ємність з вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору, електронні ваги «QC PASS», електронні ваги «Digital Scale», електронні ваги «Sonet+ SN-400», харчову плівку, 8 (вісім) пустих прозорих зіп пакетів, двадцять три таблетки «ЛІРИКА В КАПСУЛАХ 300 мг»;

-протоколом огляду місця події від 24.09.2025 було проведено огляд місця події, а саме автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який останній використовував у власних цілях під час чого було виявлено та вилучено два прозорих зіп пакети з вмістом речовини невідомого походження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та 7 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Так, наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак їх інтенсивність та характер не є такими, що об`єктивно потребують ізоляції підозрюваного від суспільства. Суд, оцінюючи сукупність наданих доказів, дійшов висновку, що мета запобіжного заходу може бути досягнута без застосування тримання під вартою, а саме шляхом цілодобового контролю за місцем проживання підозрюваного.

Домашній арешт як запобіжний захід відповідає принципу пропорційності, закріпленому у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та дозволяє ефективно обмежити можливість підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування або впливати на свідків, не пов`язуючи це із надмірним втручанням у його право на свободу. Такий захід забезпечує баланс між інтересами правосуддя та правами людини, дозволяючи державі контролювати поведінку особи без її фізичної ізоляції.

Крім того, суд враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, сім`ю, утримує двох малолітніх дітей, працевлаштований та характеризується позитивно за місцем роботи. Ці обставини свідчать про наявність стійких соціальних зв`язків, що істотно знижують ризик його переховування чи продовження злочинної діяльності. За таких умов домашній арешт є не лише достатнім, а й ефективним запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також орган Національної поліції, який здійснює контроль за виконанням ухвали про домашній арешт, наділений повноваженнями проводити перевірки місця проживання, застосовувати електронні засоби контролю та вимагати пояснення щодо виконання покладених обов`язків. Це створює реальні процесуальні гарантії дотримання встановлених судом обмежень і дозволяє забезпечити дієвість процесу без необхідності тримання особи під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора про існування ризиків переховування від слідства та впливу на свідків не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки самі по собі ці ризики є декларативними і не підкріплені конкретними доказами, що підозрюваний уже вчиняв або мав намір вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував стан здоров`я підозрюваного після отриманих ним поранень під час проходження військової служби, наявність довідок і медичних документів, що підтверджують його реабілітаційний статус.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім та співмірним способом забезпечення його належної процесуальної поведінки. Такий захід дозволяє ефективно контролювати виконання покладених на підозрюваного обов`язків відповідно до ст. 181 КПК України, не порушуючи принципу пропорційності, закріпленого у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України. Доводи апеляційної скарги прокурора не містять обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили про необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу.

Отже, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із визначеними обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні 0000189, внесеного до ЄРДР 07.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2