УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 , старшого детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 Кримінального процесуальнрого кодексу України (далі - КПК України), звернувся із скаргою до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва на бездіяльність уповноважених осіб підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - ПВК НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення в строки визначені ст. 214 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 05.09.2025 за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» з трек-номер відправлення 800, надіслав до ПВК НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 20425770/1, відносно можливого вчинення старшим детективом НАБУ ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченогго ч. 3 ст. 387 Кримінального кодексу України (далі - КК України), у зв`язку із розкриття відомостей досудовго розслідування у листі до Вищої ківаліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ) та повідомлення окремих відостей досудового розслідування ОСОБА_5 під час його допиту.

Вказану скаргу уповноваженими особами отримано 10.09.2025, проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за нею не внесено.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Старший детектив ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, подав до суду заперечення на скаргу, в якому просив у задоволенні скарги відмовити. Вказав, що оцінивши встановлені факти за результатами розгляду заяв ОСОБА_7 від 20.08.2025 та 05.09.2025, ним було поінформовано останнього листом від 17.09.2025 № 131-296/281.06 про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення детективом Національного бюро ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши доводи скарги та долучені до неї докази, заперечення на подану скаргу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 38 КПК України, досудове слідство здійснюють: підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Також кримінальним процесуальним законодавством України визначено повноваження слідчого під час здійснення ним досудового розслідування ст. 40 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1.ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зі змісту ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 вказав, що: "Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства та правових висновків Верховного Суд слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із матеріалів скарги, скаржником до ПВК НАБУ подано заяву про вчинення старшим детективом НАБУ ОСОБА_6 можливого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України, а саме розголошення ним даних досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0060479 від 17.09.2024.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 387 КК України передбачена кримінальна відповідальність дія, передбачена частиною другою цієї статті (розголошення даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, вчинене суддею, прокурором, слідчим, дізнавачем, працівником оперативно-розшукового органу незалежно від того, чи приймала ця особа безпосередню участь в оперативно-розшуковій діяльності, досудовому розслідуванні), якщо розголошені дані ганьблять людину, принижують її честь і гідність.

У ч. 1 ст. 222 КПК України передбачено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

У матеріалів провадження міститься, витяг з ЄРДР відповідно до якого встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №000479 від 17.09.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України. Старший детектив НАБУ ОСОБА_6 входить до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні. У вказаному провадженні ОСОБА_5 , 30.10.1965 повідомлено про підозру.

До матеріалів провадження долучені копії листів ВККСУ від 02.12.2024 № 04-6836/24, від 16.01.2025 №04-259/25, копії листів Національного антикорупційного бюро України від 05.12.2024 №512-217/36250, від 20.01.2025 №512-317/1633, від 26.06.2025 № 512-317/18768, із змісту яких вбачається, що між ВККСУ та Національним бюро здійснювалось листування з приводу відомостей кримінального провадження №000479 від 17.09.2024 з огляду на те, що ОСОБА_5 є членом ВККСУ.

Із змісту вказаних листів вбачається, що листування було ініційовано ВККСУ з метою виконання покладених на ций державний орган повноважень і відповідно до вказаних запитів слідчим ОСОБА_6 відкривались відомості досудового розслідування у кримінальному проваджені №000479 від 17.09.2024.

При цьому враховуючи, що детектив ОСОБА_6 є слідчим у кримінальному проваджені №000479 від 17.09.2024, то відповідно до приписів ч. 1 ст. 222 КПК України уповноважений на розкриття відомостей досудового розслідування в тому обсязі, у якому слідчий ОСОБА_6 визначив це можливим.

Вказане також відноситься і до тверджень скаржника, щодо розголошення відомостей досудового розслідування слідчим ОСОБА_6 безпосердньо ОСОБА_5 під час проведення допиту.

Таким чином, на думку слідчого судді, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, оскільки дії слідчого ОСОБА_6 по розголошенню відомостей досудового розслідування вчинення останні в межах повноважень слідчого передбачених нормами КПК України під час листування з державним органом та проведенні процесуальних дій передбачених КПК України.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ініцюювання кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання ресурсів органів досудового розслідування.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для зобов`язання уповноважених осіб підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви №20425770/1 від 05.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення, а тому у задоволенні вимог скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви №20425770/1 від 05.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали 30.09.2025 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1