ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1516/25

1-кп/385/94/25

29.10.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Гайвороні Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000081 від 03.09.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхове, Ульяновського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не депутата, працездатного, який не працює та не навчається, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 10.02.2017 року засуджений вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, покарання відбуте, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

27.08.2025 року близько 01 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 діючи в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де під час спільного розпиття алкогольних напоїв, на ґрунті побутових відносин, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якої у ОСОБА_3 , виник раптовий протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу ОСОБА_6 .

Невідкладно реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в той момент, коли ОСОБА_7 перебувала навпроти нього в положенні стоячи, підійшов до неї на відстані близько 0,5 м. та раптово, з прикладанням значної сили, завдав одного удару кулаком правої руки в область лівого ока, після чого одразу завдав одного удару кулаком правої руки в область верхньої та нижньої губи зліва. Внаслідок отриманих ударів, ОСОБА_7 не втримавши рівноваги, впала на землю на правий бік та в той момент, коли ОСОБА_7 перебувала на землі в положенні лежачи на правому боці, ОСОБА_3 підійшов до неї спереду та завдав їй одного удару правою взутою ногою в область грудної клітини зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження.

Вважаючи свої дії достатніми для досягнення свого протиправного умислу, ОСОБА_3 припинив свої дії самостійно.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран верхньої та нижньої губи, параорбітальної гематоми зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №106 від 10.09.2025 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я. (Тривалість розладу здоров`я не перевищує 21 день), судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі ОСОБА_5 , вони не могли утворитися шляхом самоспричинення.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

19.09.2025 року між потерпілою та обвинуваченим укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди та погодився з мірою покарання, що передбачена в угоді, пояснення та думку потерпілої, яка просила затвердити угоду, а також самого обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що вона підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 19.09.2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000081 від 03.09.2025 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9

29.10.2025