ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 750/9588/23

провадження № 51-2291км24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального

суду у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього певні обов`язки. Вирішено цивільний позов прокурора та питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Цим же вироком арешт, накладений на речовий доказ-транспортний засіб марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано, а вказаний автомобіль вказано повернути власникові - ОСОБА_8 .

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), рухаючись проспектом Миру міста Чернігова поблизу скверу імені Миколи Попудренка помітив ОСОБА_9 , який, перетнувши проїзну частину проспекту Миру та продовжив рух вказаним сквером. Будучи переконаним, що останній напередодні вчинив крадіжку належного йому велосипеда, ОСОБА_7 змінив напрям руху керованого транспортного засобу, спрямувавши його попутно переміщенню ОСОБА_9 безпосередньо за ним, та у подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, при цьому, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, з метою забезпечення можливості притягнення ОСОБА_9 до передбаченої законом відповідальності за вчинення таємного викрадення його майна, з мотивів помсти, використовуючи як знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень керований ним автомобіль, поблизу пам`ятного знаку, розташованого у вищезазначеному сквері, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_9 вказаним керованим ним транспортним засобом, чим спричинив останньому легкі та тяжкі тілесні ушкодження.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 8 лютого 2024 року апеляційну скаргу прокурора щодо незастосування місцевим судом спеціальної конфіскації щодо транспортного засобу, який є знаряддям злочину, залишив без задоволення, а вирок суду -без зміни.

Постановою Верховного Суду від 7 листопада 2024 року ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 8 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 18 лютого 2025 року частково задовольнив апеляційну скаргу прокурора. Змінив вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК в частині вирішення питання про долю речового доказу, що стосується транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі статей 96-1, 96-2 КК застосував спеціальну конфіскацію знаряддя вчинення злочину та постановив примусово безоплатно вилучити у власність держави транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передати його ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цією ж ухвалою скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», р.н. НОМЕР_1 , після його фактичної передачі уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині вирок суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В касаційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт- адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити ухвалу апеляційного суду, виключивши з рішення апеляційного суду посилання про застосування на підставі статей 96-1, 96-2 КК спеціальної конфіскації автомобіля «Mitsubishi Outlander» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Вказує, що вищезазначений автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та його дружини, яким не було відомо про незаконне використання засудженим ОСОБА_7 їхнього автомобіля, оскільки станом на момент скоєння засудженим злочину, вони перебували за межами території України. Відтак, на переконання адвоката ОСОБА_6 , рішення апеляційного суду про спеціальну конфіскацію автомобіля «Mitsubishi Outlander» є порушенням ст. 41 Конституції України.

Позиції учасників судового провадження

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор заперечував проти її задоволення.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки судів про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК у касаційній скарзі представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не оспорюються.

Що стосується доводів представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, з приводу неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування спеціальної конфіскації, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст. 96-1 КК «спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу»

За ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком місцевого суду встановлено, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), яким ОСОБА_7 керував, був використаний ним як знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

При цьому, вирішуючи питання про долю речових доказів, місцевий суд встановив, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , а тому задовольнив клопотання сторони захисту, скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та постановив вказаний транспортний повернути власнику- ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із вказаним вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про його скасування в частині вирішення питання про долю речових доказів, виключивши посилання у вироку на ОСОБА_8 , як на володільця транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), та ухвалити новий вирок, яким застосувати спеціальну конфіскацію знаряддя вчинення злочину, та примусово безоплатно вилучити у власність держави вищевказаний транспортний засіб, який передати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зняти після його фактичної передачі уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги сторона обвинувачення аргументувала тим, що в мотивувальній частині вироку ОСОБА_8 зазначений як володілець вищезазначеного транспортного засобу, тоді як у резолютивній частині як власник вказаного транспортного засобу. Разом з тим, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником вказаного автомобіля є брат обвинуваченого - ОСОБА_8 , а сам обвинувачений ОСОБА_7 - є законним володільцем цього транспортного засобу. Крім того, транспортний засіб марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК.

Переглядаючи вирок місцевого суду при новому апеляційному розгляді суд апеляційної інстанції частково задовольнив апеляційну скаргу прокурора, змінив вирок суду першої інстанції у частині вирішення долі речових доказів та на підставі статей 96-1, 96-2 КК постановив примусово безоплатно вилучити у власність держави транспортний засіб марки Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передати ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Мотивуючи своє рішення апеляційний суд зазначив, що згідно з матеріалами справи автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 є знаряддям заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої в судовому засіданні довіреності від 17 березня 2022 року, ОСОБА_8 , уповноважує свого брата ОСОБА_7 серед іншого, укладати правочини щодо експлуатації автомобіля, використовувати його за межами України, розпоряджатися транспортним засобом, у тому числі продати. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам строком на п`ять років і дійсна до 17 березня 2027 року.

Таким чином, на переконання колегії суддів, ОСОБА_8 хоч і залишився власником транспортного засобу, проте ОСОБА_7 юридично отримав повноваження щодо майна, притаманні власнику.

Також суд апеляційної інстанції вказав, що використовуючи вище вказану довіреність ОСОБА_7 під час досудового слідства звертався з клопотанням про скасування накладеного на вищезазначений автомобіль арешту в частині користування транспортним засобом, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 3 травня 2023 року. При чому, ОСОБА_7 діяв саме як законний володілець автомобіля.

Колегія суддів звернула увагу на те, що факт обізнаності законного володільця - обвинуваченого ОСОБА_7 , у використанні автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, в даному випадку ніким не оспорюється, адже протиправні дії вчинялися ним особисто та останній повністю визнав свою вину у скоєному, при цьому доведення факту обізнаності брата обвинуваченого ОСОБА_8 у протиправному використанні належного йому на праві приватної власності майна не вимагається, згідно п. 12 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 9 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 138/2740/16-к.

Також суд апеляційної інстанції, посилаючись на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі №183/4229/23 від 16 вересня 2024 року, зазначив, що застосування згідно положень статей 96- 1, 96- 2 КК судом апеляційної інстанції спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком», передбаченим ч. 1 ст. 421 КПК, що погіршує становище обвинуваченого.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду є належно умотивованою та обґрунтованою і за змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Зважаючи на наведене, доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у застосуванні апеляційним судом на підставі ст. 96-1 КК спеціальної конфіскації автомобіля, який був знаряддям вчинення злочину, є непереконливим, а відтак відсутні підстави для задоволення його касаційної скарги.

Під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не було встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_6 -без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3