УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000513 від 06.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000513 від 06.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 05.10.2025, за невстановлених обставин, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленою слідством особою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та усвідомлюючи, що у зв?язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 05.02.2026 включно, невстановленим шляхом одержали інформацію про наявність великої суми грошових коштів та інших цінностей у приватному домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживали дві особи похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Використовуючи отриману інформацію з метою досягнення спільного корисливого мотиву та мети заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, спланували вчинення пограбування з проникненням у вищезазначений будинок під вигаданим приводом проведення обшуку, представившись співробітниками УСБУ в Харківській області.

Так, реалізуючи свій злочинний план, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою 05.10.2025 близько 20:30 години, одягнувшись у камуфльований тактичний одяг зеленого кольору із шевронами та наліпками «Служби безпеки України» та використовуючи автомобіль марки «Deawoo Lanos» у кузові сірого кольору, на якому були встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , прибули до приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Академічна, 15.

Продовжуючи свої спільні протиправні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, перебуваючи на подвір`ї біля вказаного будинку, вони представились потерпілій ОСОБА_9 співробітниками УСБУ в Харківській області та пред`явили їй документ, зовні схожий на службове посвідчення, повідомивши неправдиві відомості про необхідність проведення санкціонованого постановою прокурора обшуку домоволодіння.

У подальшому, в період із 20:30 годин по 23:15 години 05.10.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, реалізуючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), проникли у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під вигаданим приводом проведення обшуку будинку, та перебуваючи у ньому відкрито заволоділи майном потерпілих, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами в сумі 280 000 Євро та близько 100 000 гривень. Після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою із викраденим майном залишили будинок потерпілих та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд.

Крім цього, 23.12.2025 в період часу з 13.02 год. по 13.28 год. на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_11 за №127/39857/25 від 22.12.2025 проведено обшук автомобіля марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», який знаходився за адресою: паркінг буд. № 14/16 вул. М.Міхновського у м. Київ під час якого виявлено та в подальшому вилучено: автомобіля марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (vin) НОМЕР_3 та ключ-брелок до нього.

В ході проведення розслідування було встановлено, що вищезазначений автомобіль міг використовуватись ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення та може містити на собі сліди, які в подальшому можуть бути використані, як докази в кримінальному провадженні.

Згідно інформаційної картки на транспортний засіб автомобіля марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (vin) НОМЕР_3 зареєстровано на ОСОБА_12 .

Вище вказані предмети дають можливість встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, що мають значення для провадження. У зв`язку з цим слідчим у кримінальному провадженні 23.12.2025 винесено постанову про визнання вказаного майна речовими доказами по кримінальному провадженні.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали у повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000513 від 06.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

В рамках вказаного провадженнябуло затримано, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 .

В ході проведення розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, могли використовувати автомобіль марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (vin) НОМЕР_3 , який зареєстровано на ОСОБА_12 , як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення та останній може містити на собі сліди, які в подальшому можуть бути використані, як докази в кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/39857/25 від 22.12.2025 проведено обшук вказаного автомобіля, під час якого виявлено та в подальшому вилучено: автомобіль марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (vin) НОМЕР_3 та ключ-брелок до нього, які визнані речовими доказами.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде повернути власникам в порядку ст. 174 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «LAND ROVER RАNGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (vin) НОМЕР_3 , який зареєстровано на ОСОБА_12 , з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою попередження втрати, пошкодження зазначеного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку 23.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/39857/25 від 22.12.2025, а саме автомобіля марки «LAND ROVER RАNGE ROVER» та ключ-брелок до нього, шляхом заборони його використання, відчуження іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя