Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/615/2025 Справа № 641/3058/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 30.03.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з базовою вищою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який тримається під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 22.04.2025, раніше судимого:

1) 28.05.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 02.12.2014, не відбувши строк покарання у вигляді 1 року 2 місяців 5 днів;

2) 13.05.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 05.02.2016 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 19.02.2018 за відбуттям строку покарання;

4) 26.06.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений 14.08.2020 за відбуттям строку покарання;

5) 19.11.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 20.09.2024;

6) 10.03.2025 Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

7) 02.07.2025 Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень переважно корисливої спрямованості та визначивши для себе вчинення кримінальних правопорушень корисливої спрямованості основним джерелом доходу, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив ряд крадіжок майна громадян за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у період дії воєнного стану, поширеного на території України, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість 29.03.2025 в період часу з 22:00 до 24:00, точний час не встановлено, перебуваючи біля житлового будинку № 6/3 по провулку Зерновому в м. Харкові, потрапив до під`їзду № 2, вхідні двері до якого на той час знаходились у відчиненому стані, піднявся на четвертий поверх, де на сходах побачив велосипед, яким вирішив таємно заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, намагаючись викрасти майно, за допомогою металевої труби почав від`єднувати трос, яким був пристебнутий велосипед ТМ «Pelican Jump 26 (2018)», вартістю 8996,10 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , однак з причин, незалежних від волі ОСОБА_5 , останній не довів свій злочинний умисел до кінця, тому що був зупинений співробітниками поліції.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 30.03.2025 в період часу з 10:00 до 11:00, точний час не встановлено, перебуваючи біля житлового будинку № 92-А по вулиці Георгія Тарасенка в м. Харкові, потрапив до під`їзду, вхідні двері до якого на той час знаходились у відчиненому стані, піднявся на дев`ятий поверх, де на сходах побачив велосипед, яким вирішив таємно заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою кусачків, які мались при ньому, перекусив трос, яким був пристебнутий велосипед ТМ «Formula Reaction 17 27.5 RET-FR-27.5-012», вартістю 10215,42 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_7 , викотив його з під`їзду будинку, тим самим таємно викрав останній.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 10215,42 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду, що дійсно він 29 березня 2025 року після 22-00 години зайшов до під`їзду № 2 будинку № 6/3 по пров. Зерновому в м. Харкові, піднявся на четвертий поверх, побачив та велосипед, за допомогою металевою труби почав від`єднувати трос, однак не зміг від`єднати як його побачили працівники поліції. Наступного дня, 30.03.2025 після 10-00 години він зайшов до під`їзду будинку № 92-А по вул. Георгія Тарасенка в м. Харкові, піднявся на дев`ятий поверх, побачив там велосипед і за допомогою наявних в нього кусачків перекусив трос та забрав велосипед, який в подальшому продав на Кінному ринку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював викладені в обвинувальних актах обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а також за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Так, рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що вливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 05.02.2016, за яким його засуджено ч. 2 ст. 309 КК України. Відтак ОСОБА_5 має судимість за умисний злочин за ч. 2 ст. 309 КК України, що не утворює повторності зі злочином, за який його засуджено в цьому кримінальному провадженні.

З огляду на те, що такий вид рецидиву охоплює різнорідні злочини, рецидив злочинів має бути визнаний обставиною, що обтяжує покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований, за місцем відбуття покарання та місцем проживання характеризується посередньо, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки, обставини та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає ОСОБА_5 покарання з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України

-за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 років,

що сприятиме досягненню мети покарання та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 , суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України, обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При цьому, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до засудження його за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2025, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід, який обирався обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.04.2025 - дати проголошення ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 про обрання підозрюваному запобіжного заходу і до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Доля речових доказів вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання

-за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2025, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 22 квітня 2025 року дати проголошення ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 про обрання підозрюваному запобіжного заходу і до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (№27)».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.04.2025, на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 30.03.2025 за адресою: м. Харків, пров. Зерновий, 6/3, а саме: фрагмент циліндричного механізму, виявленого на підлозі біля велосипеду, який поміщено до паперового конверту; циліндровий предмет з металу світлого кольору довжиною 37 см. з найбільшим діаметром 5,5 см., виявлений поряд з заднім колесом велосипеду, який поміщено до паперового конверту; змив пото-жирової речовини з рами велосипеду, який поміщено до паперового конверту, - зняти

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.04.2025, на велосипедний трос «kelb bike», вилучений 01.04.2025, зняти.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.04.2025, на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 01.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Т. Бобанича 30, а саме велосипед «Formula Reaction 17 27.5» темно-синього кольору - зняти.

Речові докази: відеозапис подій від 30.03.2025 по пров. Зерновму,6/3 в м. Харкові, який записаний на диск DVD-R, наданий УПП в Харківській області ДПП; відеозапис з камер спостереження готелю «De Gaulle Boutique» за адресою: м. Харків, майдан Захисників України,17, від 30.03.2025, який записаний на диск DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: фрагмент циліндричного механізму, виявленого на підлозі біля велосипеду, який поміщено до паперового конверту; циліндровий предмет з металу світлого кольору довжиною 37 см. з найбільшим діаметром 5,5 см., виявлений поряд з заднім колесом велосипеду, який поміщено до паперового конверту; змив пото-жирової речовини з рами велосипеду, який поміщено до паперового конверту, велосипедний трос «kelb bike», вилучений 01.04.2025, передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області по квитанції № 02974 від 22.04.2025 - знищити.

Речові докази: велосипед «Formula Reaction 17 27.5» темно-синього кольору, переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, а саме:

-№ СЕ-19/121-25/8290-ТД від 07.04.2025 в сумі 2387,70 грн.;

-№ СЕ-19/121-25/8289-ТД від 07.04.2025 в сумі 1591,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1