УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/247/26

Провадження № 1-кс/486/39/2026

06 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 26 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000289, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Южноукраїнськ, Миколаївської області, з базовою середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 26 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000289 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000289 від 26 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та збутом психотропних речовин, обіг яких заборонено - PVP та особами, які є наркозалежними, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрала джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території м. Південноукраїнська, Миколаївської області психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, але не пізніше 22 січня 2026 року, ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом незаконно придбала у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) паперовий згорток із вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP, яку в подальшому почала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 22 січня 2026 року о 16:08 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких заборонено, діючи умисно, незаконно, за гроші в сумі 300 гривень збула ОСОБА_8 , анкетні дані якої змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,0711 г, яку 22 січня 2026 року ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції.

За таких обставин, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин.

04 лютого 2026 року о 18:22 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України 05 лютого 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема рапортами про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за від 26 серпня 2025 року № 6023 та від 22 січня 2026 року № 373; рапортом о/у СКП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП В Миколаївській області ОСОБА_9 від 26 січня 2026 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року); висновком експерта № СЕ-19/115-26/1336-ІІЗПРАП від 28 січня 2026 року, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у висновку якої вказано, що надана на експертизу кристалічна речовина в згортку, вилучена у ОСОБА_10 , містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; протоколом огляду покупця від 22 січня 2026 року, відповідно до якого візуально оглянуто ОСОБА_8 , зафіксовано наявні в неї предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 300 грн; протоколом перепису коштів від 22 січня 2026 року, відповідно до якого оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 300 грн, які в подальшому були надані ОСОБА_8 для здійснення нею закупівлі психотропних речовин у підозрюваної; протоколом про результати контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 22 січня 2026 року; протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 04 лютого 2026 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

На теперішній час сторона обвинувачення вважає, що існують наступні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, виникли підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Доказами того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання її винуватою, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого їй злочину, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною за вироком суду, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності;

Доказами того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що досудове розслідування триває, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_5 у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме безперешкодну можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, не навчається, на обліку як безробітня не перебуває, тож не має законних джерел існування, хоча в силу віку та стану здоров`я могла би влаштуватися на роботу в умовах дефіциту кадрів через мобілізацію населення.

Доказами того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_5 не працевлаштована, офіційних доходів не має, тобто не взмозі самостійно забезпечити себе, міцних соціальних зв`язків не має, систематично вживає наркотичні засоби (психотропні речовини), а відповідно має нестабільну поведінку та постійно потребує коштів на придбання психотропних речовин. Крім того, на розгляді у Південноукраїнському міському суді перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000053 від 24 лютого 2025 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та у кримінальному провадженні № 0000124 від 23 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Також наявний ризик, як запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні (п. 8 листа Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану»), згідно з яким як відповідний ризик суди мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного.

У випадку обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , остання зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати її поведінку вкрай важко.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що останні не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу зважаючи, на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Зазначив, що наявність місця реєстрації членів сім`ї разом з підозрюваною не створює міцних соціальних зав`язків. Джерел доходу підозрювана не має, відносно ОСОБА_5 неодноразово складались протоколи за незалежне виконання батьківських обов`язків.

Підозрювана в судовому засіданні просила застосувати їй домашній арешт мотивуючи тим, що у неї двоє малолітніх дітей, зауважила, що буде виконувати покладені на неї обов`язки.

Захисник в судовому засіданні пояснила, що зі слів ОСОБА_5 вона вживає наркотичні засоби, а не продає їх. ОСОБА_8 наполягала на продажі цих наркотичних засобів. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки. Не буде перешкоджати кримінальному провадженню та буде виконувати обов`язки, які покладе на неї суд. Просить врахувати молодий вік підозрюваної та застосувати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2025року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 внесені відомості за ч. 2 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин: 26 серпня 2025 року до відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від старшого слідчого СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про те, що в ході проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000098 від 16 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_11 було встановлено епізод злочинної діяльності з боку невстановленої особи за таких обставин: у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, місце, та спосіб, однак не пізніше 15 липня 2025 року, невідома особа перебуваючи на території м. Південноукраїнська, Миколаївської області, незаконно здійснила збут не менш ніж 1,5713 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

22 січня 2026 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт старшого слідчого СВ про те, що в ході проведення досудового розслідування по матеріалах КП № 0000289 працівниками ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 22 січня 2026 року проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході чого місцева мешканка на території м. Південноукраїнська незаконно збула ОСОБА_8 за грошові кошти особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку остання в подальшому добровільно видала працівникам поліції.

04 лютого 2026 року о 18:22 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05 лютого 2026 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року); висновком експерта № СЕ-19/115-26/1336-ІІЗПРАП від 28 січня 2026 року, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у висновку якої вказано, що надана на експертизу кристалічна речовина в згортку, вилучена у ОСОБА_10 , містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; протоколом огляду покупця від 22 січня 2026 року, відповідно до якого візуально оглянуто ОСОБА_8 , зафіксовано наявні в неї предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 300 грн; протоколом перепису коштів від 22 січня 2026 року, відповідно до якого оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 300 грн, які в подальшому були надані ОСОБА_8 для здійснення нею закупівлі психотропних речовин у підозрюваної; протоколом про результати контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 22 січня 2026 року; протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 04 лютого 2026 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому з огляду на покарання, яке їй загрожує, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_5 хоча раніше і не судима, однак в провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебувають обвинувальні акти за її обвинуваченням у кримінальному провадженні № 0000053 від 24 лютого 2025 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та у кримінальному провадженні № 0000124 від 23 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, має двох малолітніх дітей та зареєстроване місце проживання.

Слідчий суддя вважає не доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, та те, що немає даних щодо офіційного працевлаштування підозрюваної, наявність двох малолітніх дітей, а отже вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід.

При застосуванні виду запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість нею особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуговують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваної. Крім того, навіть у випадку застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_5 це не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

При цьому, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт може запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, а також вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки.

Приписами статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт строком два місяці зможе забезпечити, на думку слідчого судді, виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 196, 331, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт до 04 квітня 2026 року, включно, заборонивши останній цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 з 06 лютого 2026 року до 04 квітня 2026 року включно виконувати такі обов`язки:

- не відлучатися з м. Південноукраїнська, Вознесенського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин цього кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування всі наявні паспорти громадянина України для виїзду за кордон, якщо такі є;

- прибувати до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щопонеділка та щоп`ятниці.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 04 квітня 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1