Справа: № 148/2209/25
Провадження №1-кс/148/560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя

Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Врадіївка, Миколаївська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого директором ТОВ «Тульчинське племінне», військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Протоколу № 2 загальних зборів від 02.02.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчинське племінне» від 02.02.2021, ОСОБА_4 визначено кінцевим бенефіціарним власником з наділенням права виконувати управління директора зазначеного підприємства, у зв`язку із чим останній, діючи в інтересах та від імені даного товариства, виконує обов`язки і повноваження передбачені статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчинське племінне» (нова редакція), який затверджений протоколом № 2 від 02.02.2021 загальних зборів засновників підприємства, підписаний ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 (реєстр № 71 від 02.02.2021).

Відповідно до пунктів 2.1- 2.3.1 статті 2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчинське племінне» дане підприємство створене з метою отримання прибутку в процесі діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, надання послуг, а також при здійсненні іншої, не забороненої чинним законодавством України діяльності, Товариство має право вчиняти будь-які правочини, укладати будь-які договори, контракти, угоди та здійснювати всі інші види діяльності для досягнення мети створення Товариства, які не заборонені чинним законодавством України. Основними видами діяльності підприємства є розведення великої рогатої худоби та буйволів, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно пункту 7.9 статті 7 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчинське племінне» директор товариства здійснює наступні повноваження: діє без довіреності від імені Товариства, вчиняє будь-які правочини у тому числі видає довіреності, відкриває будь-які банківські рахунки, розпоряджається майном Товариства, враховуючи і грошові ресурси, майновими правами в межах компетенції, визначеної Статутом та чинним законодавством України, має право підпису на усіх фінансових документах, представляє Товариство у всіх органах, установах, підприємствах, організаціях, призначає на посаду та звільняє з посади працівників Товариства, несе персональну відповідальність за діяльність Товариства, здійснює інші дії, необхідні для виконання службових обов`язків, в межах повноважень наданих даним Статутом та рішенням Загальних зборів Учасників.

Відповідно до вимог ст. 14 Конституції України земля є національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичним особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до примітки ст. 197-1 КК України шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Для створення сприятливого режиму вздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водних об`єктів встановлюються водоохоронні зони, межі яких зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях. Відомості про межі водоохоронних зон вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер -100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 61 ЗК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смутах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, в тому числі, розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Регламентація обмежень використання земель водного фонду також передбачена ст. ст. 85, 89, 95 Водного кодексу України, згідно з якими забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, влаштування літніх таборів для худоби, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікаційну тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, миття та обслуговування транспортних засобів і техніки, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 г 25 м.

Орієнтовно упродовж періоду з 31.03.2025 по теперішній час ОСОБА_4 будучи директором ТОВ «Тульчинське племінне» в порушення вимог зазначеного законодавства, керуючи процесом обробітку земельних ділянок, маючи умисел на самовільне зайняття земель, у тому числі, які знаходяться у межах охоронюваної зони прибережної захисної смуги водних об`єктів, достовірно усвідомлюючи, що земельна ділянка з кадастровим номером: :02:000:0901 загальною площею 99,5703 га перебуває у комунальній власності територіальної громади в особі Тульчинської міської ради Вінницької області, та відноситься до земель сільськогосподарського призначення (01.13), яка має обмеження у використанні площею 1,0753 га в частині прибережної захисної смуги навколо водойми, будучи обізнаним щодо заборони самовільного зайняття земельних ділянок, не встановленим шляхом та технікою, здійснив агротехнічні роботи по підготовці ґрунту до посівної компанії 2025 року та в подальшому умисно, з метою збагачення, усвідомлюючи відсутність на те будь-яких законних підстав, незаконно, шляхом вирощування сільськогосподарської культури - кукурудзи, організував її обробіток.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями здійснив самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0901 у вигляді протиправного використання шляхом її оранки, культивації, посіву сільськогосподарської культури кукурудзи, обприскування та дискування в частині площі: 91,0383 га земель сільськогосподарського призначення, чим відповідно до висновку судової економічної експертизи завдано значної шкоди власнику Тульчинській міській раді, в розмірі 1126265,26 грн., що відповідає 743 неоподаткованим мінімумам доходів громадян та згідно примітки до ст. 197-1 КК України станом на 2025 рік є значною шкодою.

Крім того, ОСОБА_4 вчиняючи вищезазначені протиправні дії на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:000:0901 за вказаних обставин здійснив самовільне її зайняття в частині охоронної зони прибережної захисної смуги водного об`єкта чим допустив порушення ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, та шляхом використання сільськогосподарської техніки здійснив розорення земель охоронної зони, провівши її культивацію та знищивши при цьому поверхневий шару ґрунту з подальшим незаконним засіянням кукурудзою та дискування земель охоронної зони, загальною площею 0,0947 га.

В ході досудового розслідування, 15.10.2025 здійснено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час ОСОБА_4 , мотивована тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, затягування кримінального процесу може незаконно впливати на свідків, а саме: працівників очолюваного ним ТОВ «Тульчинське племінне», а також на інших, невстановлених на даний момент досудовим розслідуванням осіб, які здійснювали обробіток вищевказаної земельної ділянки, надавали у користування техніку, продавали насіння, добрива та являючись директором та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Тульчинське племінне» володіє значними матеріальними статками та авторитетним впливом, тому може здійснювати тиск шляхом погроз та вмовлянь на свідків у даному кримінальному провадженні, частину з яких ще не встановлено та не допитано; ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про входження частини самовільно зайнятої ТОВ «Тульчинське племінне» земельної ділянки у межі прибережно-захисної смуги, здійснив на її поверхні дискування з метою приховати факт обробітку земельної ділянки в охоронній зоні, що додатково підтверджує ризик знищення підозрюваним доказів; згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваний має відстрочку від призову на військову службу, тому маючи значне матеріальне становище може безперешкодно покинути межі України та з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування і суду за кордоном.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що даний запобіжний захід буде перешкоджати здійснення його підприємницької діяльності та наразі він навчається в Одеському національному технологічному університеті і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час останній не зможе реалізувати своє право на освіту.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки посилання прокурора та слідчого, щодо не можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та ризики визначені ст. 177 КПК України не підтверджені, на кожен виклик до органу досудового розслідування підозрюваний з`являється, маючи відстрочку від мобілізації останній за кордон не виїжджав та наміру такого немає, має міцні соціальні зв`язки, навчається в Одеському національному технологічному університеті, тому при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного просив застосувати особисте зобов`язання.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, органом досудового розслідування надано: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 9, 10), постанову про зміну групи слідчих (а.с. 11), постанову про зміну групи прокурорів (а.с. 12), протокол допиту свідка (а.с. 19-22), акт обмеження земельної ділянки від 09.05.2025 (а.с. 27-29), акт № 65 з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.05.2025 (а.с. 30-32), протокол огляду від 09.09.2025 (а.с. 33-36), ілюстративну таблицю до протоколу огляду від 09.09.2025 (а.с. 37-39), протокол огляду (а.с. 40-42), план-схему складену за результатами оглядів від 09.09.2025, 11.09.2025 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0901 у кримінальному провадженні № 0000048 (а.с. 43), характеристику Тульчинської міської ради № 04-07-3511 від 15.09.2025 щодо ОСОБА_4 , згідно якої скарг на останнього не надходило, за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 44), на обліку у лікаря нарколога-психіатра останній не перебуває (а.с. 46), згідно довідки про судимість ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 47, 48), відповідно до інформації начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 6982 від 15.09.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_4 користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 49), рішення Тульчинської міської ради № 788 від 28.05.2021 про реєстрації права комунальної власності, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0901 площею 99,5703 га (а.с. 50-56), копію статуту ТОВ «Тульчинське племінне» (а.с. 57-79), протокол допиту свідка (а.с. 93-98), висновок експерта № КСЕ-19/102-25/22193 від 13.10.2025 (а.с. 99-107), рапорт від 15.10.2025 (а.с. 108), постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування (а.с. 109-111), повідомлення про підозру (а.с. 112-117).

Також, захисником надано копію свідоцтва про шлюб (а.с. 127), згідно якої підозрюваний ОСОБА_4 перебуває в офіційному шлюбі; копію свідоцтва про народження (а.с. 126), відповідно до якої підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, та довідку № 10 від 17.10.2025 (а.с. 128), згідно якої, на підприємстві ТОВ «Тульчинське племінне» відсутні наймані працівники та працівники, що працюють за договорами цівільно-правового характеру.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання, органом досудового слідства 15.10.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України.

На підставі ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, та зазначених у клопотанні, зокрема: підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, затягування кримінального процесу може незаконно впливати на свідків, шляхом погроз та вмовлянь, частину з яких ще не встановлено та не допитано; існує ризик знищення підозрюваним доказів; ОСОБА_4 має відстрочку від призову на військову службу, тому може безперешкодно покинути межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

Також, не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому, з врахуванням вище викладеного, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, навчається, за місцем проживання характеризується позитивно, тому слідчий суддя вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Беручи до уваги вимоги положень ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Врадіївка, Миколаївська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 2 ст. 197-1 КК України відмовити та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 днів, тобто до 16.12.2025 включно, наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 2 ст. 179 КПК України, в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.10.2025.

Слідчий суддя: