Справа № 466/1389/25
Провадження № 1-кп/466/535/25
У Х В А Л А

02 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

В зв`язку з завершенням строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , за матеріалами судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001579 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185КК України , прокурор звернулася з клопотанням , в якому просить продовжити щодо обвинуваченої термін дії згаданого запобіжного заходу.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі вагомих доказів. Також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме щодо: переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення ; зазначені ризики обґрунтовано вимагають продовження обвинуваченій строку дії раніше визначеного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як в інший спосіб не можна забезпечити її належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити , оскільки всі ризики, зазначені в клопотанні, продовжують існувати.

Обвинувачена та її захисник , як і ОСОБА_4 та його захисник, просили суд обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або ж зменшити розмір визначеної судом застави, так як обвинувачена не має наміру ухилятись від суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтовано ймовірної можливості здійснити обвинуваченим зазначені дії. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд відхиляє доводи захисників про абстрактне існування встановлених ризиків. Зокрема, як зазначалось судом під час попередніх судових розглядів даного питання в цьому кримінальному провадженні, зі змісту ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається, що запобіжні заходи застосовуються з метою запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню у перелічених законом формах. Зважаючи на зазначене, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості обвинуваченої вчинити спроби на досягнення такого результату. Відтак, суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, закріплених статтею 178 КПК України.

Як встановлено у даному судовому провадженні , ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, вчиненому шляхом проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Тобто дана категорія справ викликає великий публічний інтерес. Крім того, обвинувачена не має постійного місця проживання у м. Львові, відсутні дані про джерела її доходів до моменту затримання у даному провадженні . ОСОБА_5 раніше притягалася до кримінальної відповідальності, перебувала у розшуку в зв`язку з проведенням досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні.

Також матеріали судового провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Суд критично оцінює посилання обвинувачених та їх захисників на непомірність застави , визначеної судом , з огляду на тривале невнесення раніше визначених розмірів такої . Невнесення обвинуваченою застави не дає достатніх підстав для висновку про її непомірність. Більше того, визначення застави у помірному розмірі здійснюється судом із врахуванням обставин кримінального провадження і не залежить від того, вніс її обвинувачений фактично чи ні. Такі обставини ґрунтуються на співвідношенні розміру застави, майнового стану особи та встановлених ризиків для забезпечення досягнення завдань кримінального провадження. Продовження строку дії запобіжного заходу здійснюється судом в залежності від встановлення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та інших обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, до яких внесення або невнесення раніше визначеної застави не належить.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у інший спосіб не можливо забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої , відтак клопотання прокурора є підставним.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 31 січня 2026 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 ( сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 ( сто двадцять одну тисячу сто двадцять ) грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі крім обов`язків обвинуваченого, визначених ст. 42 КПК України, встановити обвинуваченій ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не відлучатись з м. Львова без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України і в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали в частині виконання обов`язків два місяці.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова .

На ухвалу протягом семи діб з дня виготовлення повного тексту може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 05 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1