Провадження № 1-кс/946/2466/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні 3 малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого (працює за наймом), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, на теперішній час на розгляді у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням №0001268 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України, №0001550 за ч. 1 ст. 263 КК України; на розгляді у Приморському районному суді м. Одеса перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000090 за ч. 2 ст. 307 КК України; на розгляді у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню№0000801 за ч. 2 ст. 307 КК України; на розгляді у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню№0001079,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001422 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено слідчим в клопотанні, досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, повторно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, який останній зберігав при собі з метою збуту.

У подальшому, 15.12.2025 ОСОБА_5 , в період часу з 12 години 59 хвилин по 15 годин 00 хвилин маючи злочинний умисел на незаконний збут психотропної речовини, обіг якого обмежено амфетамін, під час особистої зустрічі за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , незаконно збув шляхом передачі «з рук в руки» ОСОБА_7 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за отримані від останнього грошові кошти у сумі 1000 гривень, один згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому знаходиться, відповідно до результату експрес-тесту «Methamphetamine Identification identa» LOT: 5030424А, EXP.02/2027 психотропна речовина, обіг якого обмежено амфетамін.

17.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту та зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України не визнає.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки 17.12.2025 року за адресою постійного мешкання підозрюваного було проведено обшук співробітниками поліції, в ході якого не було виявлено будь-яких наркотичних засобів, а також не було виявлено грошових коштів, які нібито отримав підозрюваний реалізувавши наркотичний засіб. Звернув увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем проживання, підозрюваний одружений та має на утриманні 3 малолітніх дітей. Крім цього, зауважив що ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001422 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається обґрунтованість підозриОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні, що підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом отримання добровільно наданого предмету, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими доказами в сукупності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховую вказане, слідчий суддя вважає, що саме на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В свою чергу, приймаються до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що в цілому свідчить про те, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного та наявність судимостей у підозрюваного.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. 6) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, враховується, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні 3 малолітніх дітей, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно нього більш м`який запобіжній захід, ніж тримання під вартою, а саме запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк не більше 60 днів (в межах строку досудового розслідування) до 15.02.2026 року із забороною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки на строк не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) до 15.02.2026 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) до 15.02.2026 року із забороною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки на строк не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) до 15.02.2026 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 15.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1