Справа № 303/8261/25
Провадження № 1-кп/303/656/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 22.07.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого 27.12.2024 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст. 129 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025 року близько 23:00 год., в кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на погрозу вбивством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_7 1999 року народження, схопив правою рукою кухонний ніж, який знаходився на столі у приміщенні кухні вищевказаної квартири, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 ззаду, лівою рукою схопив її за волосся, в цей час тримаючи в правій руці кухонний ніж, підвів його до передьої частини шиї потерпілої та почав висловлювати нецензурні лайки та погрози вбивством, які ОСОБА_7 сприйняла як реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 21.07.2025 року близько 23:15 год., діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на погрозу вбивством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 ззаду, лівою рукою схопив її за волосся, в цей час тримаючи в правій руці кухонний ніж, повторно підвів його до шиї потерпілої з-заду, після чого тягав її за волосся по приміщенню, висловлюючи при цьому нецензурні лайки та погрози вбивством, які ОСОБА_7 сприйняла як реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того, 29.07.2025 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 , відкривши двері парканної огорожі, зайшов на територію домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , діючи в супереч волі законного власника та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до володіння особи, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла, ігноруючи висловлення потерпілої ОСОБА_8 , які полягали в забороні входу до домоволодіння, незаконно проник в середину будинку за вищевказаною адресою, чим саме порушив недоторканість житла потерпілої ОСОБА_8 та інших мешканців, які в ньому проживають.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Разом з цим, 29.07.2025 близько 18:00 год., ОСОБА_4 , незаконно проникнувши до будинку

АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході бійки, наніс один удар ножем, що тримав у правій руці, в область передньої стінки грудної клітини ОСОБА_9 , у зв`язку з чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного пневмотораксу справа, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень є небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинениві кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім того, в період часу з 15.12.2024 року по 03.09.2025 року, ОСОБА_4 ., своїми умисними діями, в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв над своєю дружиною ОСОБА_7 , психологічне та фізичне насильство.

Так, 15.12.2024 близько 13:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_7 , що полягало в умисних діях психологічного та фізичного характеру характеру, а саме усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно - небезпечних наслідків, пов`язаних з домашнім насильством, маючи на меті спричення тілесного ушкодження, завдав ОСОБА_7 декілька ударів рукою, стиснутою в кулак, в область нижніх кінцівок ОСОБА_7 , та відповідно вироком Мукачівського міськрайонного суду від 03.01.2025 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Надалі, 21.07.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 близько 23:00 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 умисне фізичне та психологічне насильство, а саме в ході сварки, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопив правою рукою кухонний ніж, який знаходився на столі у приміщенні кухні вищевказаної квартири, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , з-заду, лівою рукою схопив її за волосся, в цей час тримаючи в правій руці кухонний ніж підвів його до шиї потерпілої з-заду та почав висловлювати нецензурні лайки та погрози вбивством, які ОСОБА_7 сприйняла як реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 21.07.2025 близько 23:15 год., діючи повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 умисне фізичне та психологічне насильство, а саме підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , ззаду, лівою рукою схопив її за волосся, в цей час тримаючи в правій руці кухонний ніж, повторно підвів його до шиї потерпілої з-заду, після чого тягав її за волосся по приміщенню, висловлюючи при цьому нецензурні лайки та погрози вбивством, які ОСОБА_7 сприйняла як реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я.

В наслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних та фізичних страждань, як наслідок це погіршило якісь життя потерпілої та побоюючись за своє життя та здоров`я, разом із дітьми залишила місце свого проживання, виїхавши за межі Закарпатської області до моменту затримання ОСОБА_4 працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, 03.09.2025 близько 15:50 год., ОСОБА_4 перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, знаходячись в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань № 9» (вул. Довженка, буд. 8А, м. Ужгород), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 , умисне психологічне насильство, а саме, в ході телефонної розмови, розпочавши сварку з потерпілою ОСОБА_7 , висловлюючись нецензурними словами у її сторону та погрожуючи ОСОБА_7 її здоров`ю.

В наслідок вище вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних страждань, як наслідок це погіршило якісь життя потерпілої та її морально-психологічний стан.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України, тобто в умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно погрожував своїй дружині ножем, оскільки посварився з нею. Це відбувалося під час сварки, під впливом емоцій. Також під час сварки з ОСОБА_9 він наній останньому один удар ножем в область грудної клітини, у зв`язку з чим заподіяв йому тілесні ушкодження.

Щодо інших інкримінованих йому кримінальних правопорушень, він також повністю все визнає, всі викладені у обвинувальному акті обставини відповідають дійсності і він їх не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється, просить призначити йому мінімальну міру покарання, після чого він має намір продовжити військову службу і поїхати захищати країну в зону бойових дій.

Визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просить не досліджувати всі обставини справи, обмежитись його допитом та дослідженням документів, що характеризують його особу.

У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ст. 126-1 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, незаконному проникненні до житла чи до іншого володіння особи, умисному тяжкому тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ст. 126-1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, зокрема про те, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків, нетяжкого та тяжкого злочинів, він на обліку в психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 був засуджений Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 27.12.2024 року за ч.1 ст. 129 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Вказане покарання обвинувачений відбув частково. В зв`язку з цим суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України, яка передбачає можливість часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення злочину повторно, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано у вигляді тримання під вартою, підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 29 липня 2025 року, з моменту його затримання відповідно до протоколу затримання від 30 липня 2025 року.

Речові докази по справі - шматок марлевої вати зі слідами РБК, голубу ганчірку зі слідами РБК, наволочку з подушки зі слідами РБК, предмет, схожий на ніж, футболку зі слідами РБК, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського РУ ГУНП в Закарпатській області, слід знищити, а мобільний телефон марки «Nokia», який також зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського РУ ГУНП в Закарпатській області, слід повернути обвинуваченому за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.121 КК України - у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.129 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

-за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі

-за ст.. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2024 року, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 29 липня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі: шматок марлевої вати зі слідами РБК, голубу ганчірку зі слідами РБК, наволочку з подушки зі слідами РБК, предмет, схожий на ніж, футболку зі слідами РБК, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського РУ ГУНП в Закарпатській області знищити; мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_10