ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №629/5700/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/490/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, розлученого, непрацюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.11.2008 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-24.02.2010 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі. 29.03.2013 був звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 7 місяців 11 днів;

-18.05.2013 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі. 24.06.2014 був звільнений на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію»;

-17.09.2014 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-15.01.2015 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 15.06.2017 був звільнений по відбуттю строку покарання;

-27.12.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. 03.11.2020 був звільнений по відбуттю строку покарання;

-25.02.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.126-1 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-05.08.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України на 200 годин громадських робіт, скасованого в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 02.11.2021, яким призначено покарання із застосуванням ст.ст.71,72 КК України - 1 рік 25 днів позбавлення волі;

-14.12.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.126-1, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 08.01.2025 був звільнений по відбуттю строку покарання,

засуджено за ст.126-1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, ОСОБА_7 перебуває у сімейних відносинах та мешкає спільно зі своєю матір?ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, з 29.03.2025 року ОСОБА_7 перебуває на обліку Лозівського РВП ГУНП в Харківській області як особа, яка вчиняє домашнє насильство, та постановами Лозівського міськрайонного суду Харківської області притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 , а саме 03.04.2025 року за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, 29.04.2025 року за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУПАП, 20.05.2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у відношенні своє матері ОСОБА_9 , ОСОБА_7 належних для себе висновків не зробив, діючи умисно, в порушенні вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_9 .

Так, 20.05.2025 року близько 09:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявись можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір?ю ОСОБА_8 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні, погрозах фізичною розправою, плюванні в обличчя потерпілої, чим чинив систематичне психологічне насильство над потерпілою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на систематичне вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 , 08.06.2025 року близько 19:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір?ю ОСОБА_10 , під час якої виказував на її адресу нецензурні вислови, погрожував фізичною розправою та кинув в неї дерев?яний стілець, чим спричинив легке тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, завдавши потерпілій фізичного болю.

Зазначені систематичні, протиправні дії ОСОБА_7 призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя, у втраті повноцінного побуту і відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань та фізичних страждань потерпілої ОСОБА_9 .

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на суворість призначеного покарання та зазначає, що вину визнав повністю, погодився на спрощений порядок розгляду справи, з матір`ю вони примирився, яка просила не карати його суворо і не позбавляти волі. Зауважив, що його мати погано пересувається та переважно лежить, інколи не може самостійно викликати швидку медичну допомогу, а за ліками для неї ходив тільки він, у зв`язку з чим наразі вона залишилась одна.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останнього.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, непрацюючий, за місцем мешкання характеризується негативно.

Суд також узяв до уваги досудову доповідь органу пробації, згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є дуже високим, ризик небезпеки для суспільства є дуже високим, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, а також наявність трьох обтяжуючих покарання обставин рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

Що стосується посилань обвинуваченого на його згоду на розгляд кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів вважає, що це свідчить лише про реалізацію ним свого процесуального права та не є підставою для пом`якшення покарання.

Що стосується посилання обвинуваченого на примирення з матір`ю (потерпілою), яка просила не позбавляти його волі, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: