КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1011/26
Провадження № 1-кп/552/499/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2026 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 від 15.01.2026, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 21.06.2013 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (20.05.2016 звільнений із місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання);

- 13.09.2018 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.02.2020 у справі № 539/1667/18 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, направлено для відбування призначеного цим вироком покарання у виді 5 років позбавлення волі із 03.02.2020);

- 18.02.2020 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі (строк відбування покарання із 03.02.2020, звільнений 03.03.2025 по відбуттю строку покарання);

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 13.02.2026 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 від 15.01.2026, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що 11.12.2025 у період із 18 год 00 хв до 19 год 00 хв, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи непогашену судимість за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.06.2013 у справі №539/2102/13-к, яким його засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, перебуваючи у приміщенні залу очікування будівлі вокзалу залізничної станції «Полтава Київська», діючи повторно з прямим умислом та корисливим мотивом з метою особистого збагачення, звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із проханням скористатися його мобільним телефоном для того, щоб здійснити телефонний дзвінок.

Ввівши таким чином в оману потерпілого щодо мети своїх дій, ОСОБА_5 , заздалегідь не маючи наміру повертати відповідний термінал мобільного зв`язку, отримав за вказаних обставин від ОСОБА_6 належний останньому на праві власності мобільний телефон Samsung A05 4/64Gb IMEI: НОМЕР_2 , із карткою пам`яті Transcend на 64 Gb та в захисному силіконовому чохлі, загальною вартістю 3496,33 грн із SIM-картою на абонентський номер НОМЕР_3 .

Відійшовши на декілька метрів нібито для телефонної розмови та, обманувши ОСОБА_6 , який безпосередньо не контролював його дії, ОСОБА_5 , поступово збільшуючи дистанцію, за декілька хвилин по цьому залишив місце події із вказаним засобом зв`язку, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду в розмірі 3496,33 грн.

Видаючи надалі 12.12.2025 у невстановлений вечірній час доби чужий засіб зв`язку за власну річ, ОСОБА_5 за посередництва необізнаного із протиправним походженням відповідного майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заклав цей мобільний телефон до відділення ломбарду ПТ «Бабенко і Компанія» (), що по вулиці Івана Мазепи, 9, у місті Полтаві в забезпечення отриманого фінансового кредиту в розмірі 920 грн за договором № К7 від 12.12.2025.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 2 статті 190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор та обвинувачений, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву у якій просив проводити судовий розгляд без його присутності.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_5 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно обставин справи, які не оспорюються стороною обвинувачення, обвинуваченим.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину у грудні 2025 року. Пояснив, що сидів у залі очікувань будівлі вокзалу «Полтава - Київська». До цього підійшов невідомий чоловік, запропонував випити горілки та обвинувачений відмовив. Потім, обвинувачений побачивши у потерпілого мобільний телефон, попрохав його нібито зателефонувати. Узявши для дзвінка телефон ОСОБА_5 пішов на вихід з вокзалу та залишив приміщення. Наступного дня попрохав свого товариша ОСОБА_7 здати телефон у ломбард, оскільки ОСОБА_5 не мав особистих документів. За продаж телефону отримав 920 гривень, які витратив на харчування. Під час досудового розслідування сприяв у розкритті кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому, висловив жаль у судовому засіданні щодо вчиненого та обіцяв відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 заподіяну шкоду.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив суд призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Пропонував на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та стягнути процесуальні витрати з обвинуваченого.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати, розкаявся, із запропонованою прокурором мірою покарання погодився, запевняв суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень та своїми реальними вчинками доведе виправлення.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 190 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до даних КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» обвинувачений під наглядом не перебуває та у закладі не лікувався.

За інформацією КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_5 не перебував на стаціонарному лікуванні.

Згідно з інформацією Відокремленого підрозділу «Обласна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1» обвинувачений не перебував на амбулаторному лікуванні.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

Факт щирого каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 у ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення та вказав на обставини їх вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Суд враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обставини, які характеризують особу обвинуваченого, наявність підстав, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його запевнення про стійкий намір змінити життя, щирий жаль з приводу вчинення правопорушення, свідчать про можливість призначення покарання у межах санкції статті інкримінованого діяння, із застосуванням положень 75 КК України.

Отже, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи складають 2674,20 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Речові докази, а саме оригінал квитанції на прийом заставленого майна №К7 зберігати в матеріалах судової справи.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 2674 грн 20 коп. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні двадцять копійок) судових витрат на залучення експерта.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1