В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за головуванням судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області , громадянина України, із освітою, на утриманні не має неповнолітніх дітей, не одружений, не працює, не є інвалідом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 19.06.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки. Вирок суду від 17.09.2021 виконувати самостійно;
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 126 КК України,
02.10.2025 приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_3 за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Соборності, 98 Б, поблизу входу до магазину «АТБ-Маркет» зустрівся з ОСОБА_4 , де останній запропонував придбати алкогольні напої, та відсвяткувати його день народження, на що ОСОБА_3 погодився.
В магазині ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 , що за алкогольні напої кожен платить окремо, це обурило останнього, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого на ґрунті раптової неприязні до ОСОБА_4 виник протиправний умисел на завдання побоїв, з метою заподіяння фізичного болю останньому.
Надалі, 02.10.2025 приблизно о 16:05 годині, за вище зазначеною адресою ОСОБА_3 з реалізацією свого наміру, умисно, з усвідомленням суспільно-небезпечного характеру своїх дій, з передбаченням їх суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння фізичного болю ОСОБА_4 , та з бажанням їх настання, наніс кулаком правою руки 1 удар в область спини останнього, який нахилився до землі, від чого ОСОБА_4 відчув фізичний біль.
Після чого, ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_3 , зазначивши, що йому завдано фізичного болю, але ОСОБА_3 ігноруючи зауваження, продовжив протиправний намір, та умисно наніс 1 удар тростиною, яку тримав в лівій руці, по верхній частині правої руки ОСОБА_4 , від чого потерпілий відчув фізичний біль.
Після чого, виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, припинив їх та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Тобто, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений у ч. 1ст. 126 КК України, а саме, умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень .
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та без його участі.
До акту обвинувачення долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 .
Відповідно до заяви ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого у ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд акта обвинувачення у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без його участі.
На підставі ухвали суду від 17 жовтня 2025 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, акт обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого у ч. 1 ст. 126 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
З огляду на наведене, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, на підставі вимог закону та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд висновує, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого у ч. 1 ст. 126 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень .
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлені.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, не одружений, не працює, не є інвалідом, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 26.02.2004 року по 28.08.2006 року, та з 26.03.2019 року, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Суд, вважає,що обвинуваченому не можливо призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки він не працює та не має ніяких доходів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати виним у скоєні кримінального проступку, передбаченого у ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку в суді, обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок надруковано та підписано у нарадчий кімнаті 22 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1