КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/576/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями до неї ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відомості про правопорушення ЄО № 68214 від 4 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 просить зобов`язати посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відомості про правопорушення ЄО № 1233 від 15 серпня 2025 року щодо порушення чинного законодавства та внесення відомостей до ЄРДР.

Апелянт вважає, що порушення закону, допущені під час розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, є суттєвими, оскільки, незважаючи на факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя, отримавши скаргу на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, не вирішив питання стосовно порушення вимог ст. 214 КПК України, а одразу зробив висновок про відсутність бездіяльності з боку уповноважених осіб, вдаючись в оцінку і аналіз змісту поданої заяви про кримінальне правопорушення, суть якої була викладена у скарзі.

Уповноважена особа Деснянського УП ГУНП у м. Києві, будучи повідомленою про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

З огляду на наведені обставини та позицію ОСОБА_6 , зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності уповноваженої особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, 4 вересня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві з заявою щодо незаконних дій посадових осіб Деснянського УП - дізнавача Власенка і його керівника про закриття кримінального провадження № 0000261, що зареєстрована в ЄО за № 68214, однак відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, що підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку № 68214 від 4 вересня 2025 року про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

Оскільки відомості по вказаній заяві не були внесені до ЄРДР, 15 вересня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні матеріалів за ЄО № 68214 від 4 вересня 2025, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви за фактом закриття кримінального провадження №000261 від 16.03.2024 (ас. 1).

Слідчий суддя, посилаючись на системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, обґрунтував прийняте рішення тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Зі змісту скарги на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві встановлено, що ОСОБА_6 не погоджується із закриттям кримінального провадження № 0000261 і у цьому вбачає незаконні дії дізнавача Деснянського УП ГУ НП Власенка та його керівника.

Слідчий суддя дійшов висновку, що у доводах скарги не міститься обставин, які б могли свідчити, що було вчинене суспільно-небезпечне діяння, і що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу.

У зв`язку з цим за результатами розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та враховує таке.

У відповідності до положень, закріплених у ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні прямо передбачена можливість оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Зазначена процедура свідчить про наявність певних критеріїв для віднесення викладеної у повідомленні про кримінальне правопорушення інформації та обставин, які можуть свідчити або не свідчити про вчинення кримінальних правопорушення, внаслідок чого вирішується питання внесення чи невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підстави та порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з Положенням до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На думку колегії суддів, за встановлених обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_6 , в розумінні ст.ст. 2, 11 КК України, не містить достатніх даних про вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення та є суспільно небезпечним, оскільки фактично ОСОБА_6 не погодився з процесуальним рішенням дізнавача, а саме, з рішенням дізнавача про закриття кримінального провадження. Однак, порядок оскарження такого рішення передбачений КПК України.

Таким чином, викладені у заяві ОСОБА_6 обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати, як кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 про те, що, згідно з вимогами ст. 214 КПК України слідчий суддя повинен був зобов`язати уповноважений орган виконати вимоги закону щодо внесення відомостей до ЄРДР невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви, не можуть бути визнані обґрунтованими та слугувати достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення й задоволення вимог апеляційної скарги.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями до неї ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, залишено без задоволення, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4