Справа № 344/2886/26
Провадження № 1-кс/344/1487/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участі дітей слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000699 від 24.12.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 16.02.2026 року звернулась з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликається на те, що Відділом розслідування кримінальних проваджень за участю дітей слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000699 від 24.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в один із днів грудня 2024 року, більш точну дату та час не встановлено, малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_9 прибули на запрошення ОСОБА_5 за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої. Через деякий час, ОСОБА_9 вийшла з квартири та направилась до магазину з метою придбання спиртного.

Залишившись на одинці з малолітньою ОСОБА_8 у ОСОБА_5 , виник умисел на зґвалтування малолітньої. З цією метою він зачинив двері квартири, вимкнув свій мобільний телефон та мобільний телефон потерпілої.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи спільно з малолітньою ОСОБА_8 у вище вказаній квартирі за відсутності сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, утримуючи силою потерпілу, роздягнув її та вчинив вагінальне проникнення в її тіло з використанням геніталій.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зґвалтування дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин:

Згідно з додатком № 1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, пунктів 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси, вибухові речовини (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, які громадські об`єднаннями можуть придбати з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Однак, ОСОБА_5 , діючи у порушення указаних нормативно-правових актів, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, проте не пізніше 24 грудня 2025 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав та у строк до 26 грудня 2025 року (до моменту вилучення правоохоронними органами) незаконно зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_2 придатну для здійснення вибуху ручну осколкову гранату GHO-1, яка відноситься до категорії бойових припасів та складається із предмету корпусу ручної осколкової гранати типу GHO-1, що відноситься до конструктивно-оформленого заряду вибухової речовини, промислового виробництва та предмету запалу «AF-11» до ручних гранат, що відноситься до вибухових пристроїв промислового виробництва.

За таких обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за наступних обставин:

Згідно з додатком № 1 до Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб на території України у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України не можуть перебувати наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря). Законом установлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна.

Згідно ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР в редакції на 04.10.2025 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом суб`єктами господарювання та за наявності ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності крім випадків передбачених Законом.

Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється (стаття 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»).

Порушуючи вищевказані норми Закону ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс в загальній кількості 181,3181 грама та психотропну речовину білого кольору амфетамін в загальній кількості 0,45 грама.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесено до наркотичних засобів (таблиця 2 список № 1), амфетамін віднесено до психотропної речовини (таблиця 2 список № 2), обіг яких обмежено.

Із невстановленого дня та часу у строк до 26 грудня 2025 року (до моменту вилучення правоохоронними органами) ОСОБА_5 діючи умисно та незаконно у приміщенні квартири АДРЕСА_2 у двох полімерних пакетах, у скляній банці та в розфасованому виді у п`яти зіп-пакетах, зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс в загальній кількості 181,3181 грама та психотропну речовину білого кольору амфетамін в загальній кількості 0,45 грама.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У сукупності, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

24 грудня 2025 в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 грудня 2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та зареєстрованому АДРЕСА_3 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

29 січня 2026 ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

26 грудня 2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.02.2026 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.01.2026 ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного.

17 грудня 2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківської області продовжено строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 24.12.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до шести місяців, тобто до 24 червня 2026 року,

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний перебуває під вартою вже 2 місяці, потерпіла та свідки допитані, експертизи тривають. Вказав, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та мав роботу, має намір довести відсутність вини щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.152 КК України. Просив застосувати домашній арешт або визначити розмір застави.

Підозрюваний зазначив, що має певні захворювання і йому необхідне лікування, та заявив про свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання або застосувати домашній арешт чи заставу.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість засудження до тривалого терміну позбавлення волі у разі доведення його вини вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки підозрюваний особисто знайомий з малолітньою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 , з якими часто зустрічався та проводив час. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки по місцю проживання підозрюваного під час обшуку вилучено ручну осколкову гранату GHO-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс в загальній кількості 181,3181 грама та психотропну речовину білого кольору амфетамін в загальній кількості 0,45 грама.

Застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не зможе запобігти указаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

У вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

24 грудня 2025 в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 грудня 2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та зареєстрованому АДРЕСА_3 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

29 січня 2026 ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

26 грудня 2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.02.2026 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.01.2026 ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного.

17 грудня 2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківської області продовжено строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 24.12.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до шести місяців, тобто до 24 червня 2026 року,

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться в протоколі допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 24.12.2025 року; психологічною характеристикою психоемоційного стану малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду предмету, мобільного телефону малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, висновками судових вибухово-технічних експертиз та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, завершити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести процесуальні і слідчі дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема необхідно завершити проведення судово-психологічної експертизи малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , виконання якої доручено експертній установі Львівської філії судово-психіатричних експертних ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»; проведення судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 , виконання якої доручено експертній установі ДУ «Інститут судової психіатрії, Міністерства охорони здоров`я України»; проведення молекулярно-генетичної експертизи, експертизи холодної зброї, експертизи балістичного дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, проведення яких доручено експертній установі Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України; провести аналіз інформації, яка вилучена з володіння операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар».

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Згідно п.1 ч.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочину вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості, що відносяться до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років; вчинений проти громадської безпеки, та відносяться до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, а також вчинений у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, та відносяться до категорії кримінальних проступків, за яке передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів, тобто до 17 квітня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 квітня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити підозрюваному і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14