В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальнні провадження № 0000506 від 31.05.2025 року та № 0002304 від 06.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, працюючого не офіційно, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.07.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 09.05.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України належних висновків не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 31.05.2025 року приблизно о 15:30, ОСОБА_3 проходив вздовж бул. Верховної Ради в м. Києві, де біля дерева знайшов прозорий поліетиленовий згорток та побачив, що всередині знаходяться кристалічна речовина світло зеленого кольору. Будучи особою, що вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 зрозумів, що у вищевказаній речовині світло зеленого кольору міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним поліетиленовий згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина світло зеленого кольору, тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовина, обіг якої заборонено - PVP.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний ним поліетиленовий згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина світло зеленого кольору до пачки цигарок, яку поклав до своєї наплічної сумки та направився у своїх справах, чим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP при собі для власного вживання без мети подальшого збуту.

Того ж дня, а саме 31.05.2025 року приблизно о 15:59, за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 39, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі поліетиленовий згорток, всередині якого знаходиться психотропна речовина.

У подальшому, 31.05.2025 року в період часу з 17:00 по 17:05 в ході проведення обшуку затриманої особи, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 39, в присутності двох понятих однієї статті та під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,497 г., яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Крім того, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та діяв станом на 03.07.2025 року.

Так, близько 22:40 03.07.2025 року ОСОБА_3 та невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), перебували у торгівельній залі магазину «Сільпо», який належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 11-А, де у них виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб, під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, особа, щодо якої матеріали виділенні в окреме провадження взяв з торгівельної полиці магазину товар, а саме: віскі об`ємом 0,7 л., марки «DalmoreCigar» у кількості 1 пляшка, арт. 566486, закупівельною вартістю 5250 грн 00 коп.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою заздалегідь підготованих плоскогубців зняв антикрадіжний магніт з пляшки та передав її ОСОБА_3 , котрий в цей час загороджував від нагляду сторонніх осіб невстановлену особу (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження). Впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_3 сховав пляшку до рюкзака який мав при собі та разом з невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), направився до виходу з вказаного магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 та невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), завдали магазину «Сільпо», який належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), матеріального збитку на загальну суму - 5250 грн 00 коп. без врахування пдв.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому групою осіб, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальних провадженнях доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що він 31.05.2025 року приблизно о 15:30 за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, біля дерева знайшов психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP та помістив її до пачки цигарок, яку в подальшому поклав до своєї наплічної сумки. 31.05.2025 року о 15:59 він був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 39, на їх запитання він зізнався, що у нього є заборонені речовини, тому працівниками поліції було проведено обшук та у нього було виявлено та вилучено психотропну речовину, яку він придбав та зберігав для власного вжитку. Повідомив, що на сьогодні він не вживає заборонені речовини. Крім того, обвинувачений показав, що він та його товариш 03.07.2025 року о 22:40 перебували у торгівельній залі магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 11-А. Товариш взяв з полиці магазину віскі об`ємом 0,7 л., марки «DalmoreCigar» у кількості 1 пляшка, зняв з пляшки антикрадіжний магніт та передав пляшку йому. Він сховав пляшку у рюкзак і вийшов з магазину. Тим самим вони разом таємно викрали товар з магазину. Після чого, з місця злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності. Визнав, що знав про кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 309 КК України, з вироком суду та призначеним йому покаранням ознайомлений. У скоєному щиро каявся, повідомив, що не буде вчиняти правопорушення, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому групою осіб, в умовах воєнного стану.

При цьому суд враховує позицію ОП ВС, викладену у постанові № 722/594/22 від 15.01.2024 року, відповідно до якої за ч. 4 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого та тяжкого злочину; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення не відбувши попереднє покарання, не працює); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; пом`якшуючу обставину; відсутність обтяжуючих обставин; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав, кається у вчиненому); думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із урахуванням ст.ст. 70, 71 КК України та попереднього вироку Дніпровського районного суду м. Києва, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; думку сторони захисту - обвинувачений підтримав прокурора. Також суд враховує заяву представника потерпілого від 15.09.2025 року, в якій представник потерпілого зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із урахуванням положень ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за останнім вироком суду від 09.05.2025 року, оскільки його перевиховання та виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останнім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Приймаючи таке рішення без участі представника потерпілого, від якого є відповідна заява, в якій він не заперечував проти розгляду справи без його участі, суд виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/33864-НЗПРАП від 06.06.2025 року у сумі 3565 грн 60 коп.

Речові докази, а саме:

- оптичний носій - залишити в матеріалах кримінального провадження; - прозорий поліетиленовий пакет з пазовою застібкою, в середині якого кристалоподібна речовина світло-зеленого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP масою 0,497 г., що переданий в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до квитанції № 024319 від 11.06.2025 року - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1