Справа № 190/2253/25
Провадження №1-кп/190/177/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.03.2021 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 24.07.2024 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2025 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи поблизу станції технічного обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 .. Під час особистого спілкування у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння мобільним телефоном марки «iPhone 11 Pro», сірого кольору, шляхом зловживання довірою, раніше знайомого ОСОБА_6 ..

В той же день, тобто 20 жовтня 2025 року приблизно о 10 год. 05 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: вул. Січеславська, 176 в м. П`ятихатки Кам`янського району Дніпропетровської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у довірчих відносинах з останнім, отримав дозвіл останнього на використання вищевказаного телефону для здійснення телефонного дзвінка, після чого мав повернути мобільний телефон власнику.

В подальшому, отримавши вказаний мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro», сірого кольору, ОСОБА_4 зімітував конфіденційне спілкування по телефону, скориставшись тим, що власник вказаного телефону зайшов до магазину, утримуючи майно, яким заволодів шляхом зловживання довірою, з місця вчинення злочину зник. Після чого не бажаючи повертати мобільний телефон власнику, ОСОБА_4 розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, в корисливих цілях, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, заволодів його мобільним телефоном марки «iPhone 11 Pro», сірого кольору, вартістю 8000,00 грн., чим спричинив потерпілому, майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

27 жовтня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді ДВОХ років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України пропонують звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, крім того подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 жовтня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання ДВА роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro», сірого кольору залишити ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1