УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2373/25

Провадження № 1-кс/486/33/2026

11 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 03 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028,

за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2026 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 03 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028.

В обґрунтування скарги зазначає, що 03 вересня 2025 року старший слідчий СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000028 у зв`язку з нібито відсутністю складу кримінального правопорушення.

Про існування зазначеної постанови він дізнався лише 26 січня 2026 року після звернення із запитом до прокуратури.

Зазначає, що слідчий не витребував та не долучив до матеріалів кримінального провадження ключових доказів, а саме, актів державного виконавця, приписів, постанов про накладення штрафів; матеріалів виконавчого провадження; відомостей про зафіксовані факти невиконання судового рішення, які на його думку є беззаперечними письмовими доказами умисного невиконання постанови суду та прямо підтверджують об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Його письмові клопотання про витребування зазначених матеріалів та допит державного виконавця залишені без належного розгляду, натомість надано формальні відписки.

Слідчий не врахував докази державного виконавця, а постанову складено виключно на підставі допитів зацікавлених осіб, а саме, колишньої дружини та її матері. Разом з тим, йому не відомо, чи здійснювалися ці допити на підставі належних викликів. Йому не надано доступу до протоколів цих допитів, невідомо, чи дотримано вимог ст. 224 КПК України, не встановлено, чи були ці особи попереджені про кримінальну відповідальність.

Слідчий витребував його характеристику з місця роботи, при цьому мета її витребування жодним чином не обґрунтована, надсилав повістки на роботу, хоча достеменно знав його електронну та поштову адресу.

Разом з тим, йому невідомо, чи була взята характеристика від іншої сторони, щоб надати її як доказ.

Відомості до ЄРДР були внесені лише після його скарг до прокуратури, що свідчить про системну бездіяльність органу досудового розслідування.

Йому стало відомо, що за окремою заявою державного виконавця відкрите кримінальне провадження №0000213, що підтверджує наявність ознак кримінального правопорушення з незалежного джерела. Проте йому не повідомлено про хід розгляду цього провадження, кримінальні провадження не об`єднані, незважаючи на однаковий предмет та об`єктивні обставини.

Навів факт умисного невиконання судового рішення, а саме, постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року (справа № 22-4/812/391/22) встановлено обов`язковий графік спілкування з дитиною. Фактично, мати дитини в односторонньому порядку змінила місце проживання дитини. Виконавчі дії здійснювалися у м. Південноукраїнську, дитина зареєстрована за місцем проживання батька, існують численні зафіксовані факти перешкоджання виконанню рішення суду.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Представник особи, яка подала скаргу в судовому засіданні скаргу підтримав, мотивуючи тим, що скарга обґрунтована. Рішення суду не виконується, що підтверджується множинними актами державного виконавця. Вважав закриття кримінального провадження безпідставним та невідповідальним. Досудове розслідування фактично не проведено, не допитаний державний виконавець. Кримінальне провадження закрито передчасно та необґрунтовано.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області просили проводити розгляд скарги без участі уповноваженої особи. Вважають оскаржувану постанову обґрунтованою та вмотивованою.

Вислухавши представника особи, яка подала скаргу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

18 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження № 0000028. Короткий виклад обставин: 09 червня 2025 року до Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури зі скаргою на дії працівників відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області звернувся мешканець м. Південноукраїнська ОСОБА_3 , який вважає незаконними діями поліції невнесення відомостей до ЄРДР за фактом умисного невиконання рішення суду у справі № 486/657/23 від 24 травня 2023 року, яким встановлено порядок спілкування з його малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки матеріалів єдиного обліку заяв і повідомлень №2867 та №4300 встановлено, що перевірка за фактами його звернення проведена працівниками поліції поверхово, водночас у його заявах та доданих до них матеріалів (копій документів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

Також, 26 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження № 0000213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Короткий виклад обставин: 25 червня 2025 року до ЧЧ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 20 червня 2025 року (справа № 486/1108/25, провадження №1-кс/486/236/2025) за скаргою представника другого відділу ДВС у Вознесенському районі ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України щодо ОСОБА_8 до ЄРДР.

Постановою прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури від 26 червня 2025 року матеріали досудового розслідування у вищезазначених кримінальних провадженнях було об`єднано в одне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під номером №0000028.

Постановою старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 03 вересня 2025 року кримінальне провадження №0000028 від 18 червня 2025 року закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим при закритті кримінального провадження дотримано вказані вище вимоги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування старшим слідчим були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких старший слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, старшим слідчим встановлено, що в Другому відділі державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснювалось виконавче провадження № 75609293 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 486/1976/20 від 24 грудня 2021 року, виданого 01 серпня 2023 року суддею ОСОБА_9 та секретарем ОСОБА_10 Южноукраїнського міського суду Миколаївській області.

В матеріалах кримінального провадження є копія постанови Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року по справі № 486/1976/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, якою зобов`язано ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні Незаписанко Ніколь, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуватися з нею та встановлено для нього наступний порядок спілкування дитиною:

- кожного вівторка та четверга щотижня з 17 год. до 20 год. без участі будь-яких інших осіб та без присутності матері;

- кожного першого і третього тижня кожного місяця з 17 год. п`ятниці до 15 год. неділі за місцем проживання батька без участі будь-яких інших осіб та без присутності матері;

- проведення відпустки з дитиною без участі її матері щороку у літній період строком на 14 діб та щороку у зимовий період строком на 7 діб за згодою дитини та з узгодженням матір`ю;

- участь у спільному святкуванні дня народження доньки (з можливою участю інших осіб) кожного року 01 грудня за згодою дитини та узгодженням з матір`ю;

- участь у спільному з дитиною святкуванні Нового року 1 січня; Різдва Христового за юліанським календарем - 7 січня; Воскресіння Христового (Великодня); Дня матері друга неділя травня; Дня Святої трійці; Дня батька третя неділя червня; Різдва Христового за григоріанським календарем - 25 грудня за згодою дитини та узгодженням з матір`ю.

Також старшим слідчим долучено до матеріалів кримінального провадження копію виконавчого листа Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 75609293 від 25 липня 2024 року з виконання вказаного виконавчого листа, а також графік зустрічей ОСОБА_3 з ОСОБА_6 .

Крім того, до матеріалів кримінального провадження старшим слідчим долучено копії актів державного виконавця від 01 серпня 2024 року, 02 серпня 2024 року та 15 серпня 2024 року відповідно до яких ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_6 за місцем мешкання батька відсутня. Зі слів батька, матір дитини вивезла ОСОБА_11 на постійне місце проживання до Вінницької області, про що належно не повідомила.

Під час досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, що у нього на руках є рішення Миколаївського апеляційного суду, відповідно до якого його колишня дружина ОСОБА_12 повинна у визначені дати та час надавати йому безперешкодно спілкуватись із дитиною ОСОБА_6 . Приблизно на початку липня 2024 року ОСОБА_13 разом з дочкою Ніколь поїхали з м. Південноукраїнськ у відпустку до Вінницької області та у подальшому ОСОБА_3 отримав лист датований 23 серпня 2024 року від ОСОБА_13 з текстом, в якому вона зазначає, що змінила місце проживання на: АДРЕСА_1 , з того моменту, остання разом з дочкою фактично там і проживає, про що йому достовірно відомо. Також зазначає, що відпустки регулярно проводить разом дитиною, за узгодженням дат та часу з матір`ю, однак, щоразу самостійно їде її забирати за місцем мешкання, хоч фактично, на його думку, не повинен робити цих дій. В рішенні Миколаївського Апеляційного суду чіткого місця проживання дитини не визначено. В період, з початку червня, з дитиною останній бачився вільно відповідно встановленого графіку, будь-яких перешкоджань в побаченнях з боку ОСОБА_13 та інших осіб немає. Також останньому відомо, що виконавчі рішення вже завершені, оскільки відповідно до графіку дитина регулярно бачиться з ним.

Старшим слідчим допитано як свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що у період з 11 жовтня 2014 року по 14 липня 2020 року була одружена з ОСОБА_3 , з яким в має спільну дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначає, з моменту розлучення ОСОБА_3 почав себе зухвало поводити, регулярно викликав поліцію за місцем її колишнього проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомляти що нібито вона зловживає алкогольними напоями, що їй все одно на дитину, хоч насправді жодний з фактів не підтверджувався, та будь-яких протоколів, приписів, тощо стосовно неї не складалось. Після цього, останній подавав до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області скаргу, що вона йому не дозволяє бачитись з дочкою, хоча при цьому він бачився з нею. В подальшому Южноукраїнським міським судом винесено ухвалу з перерахуванням днів для побачення, та оскільки його не влаштували дні побачень, він подав скаргу до Апеляційного суду в Миколаївській області, яка задовольнила його рішення. Відповідно до рішення Апеляційного суду йому задовольнили вказані ним дні, проте в ухвалі суду не зазначено місце проживання дитини, та зазначили що дитина проживає з матір`ю, тобто ОСОБА_13 . Приблизно в серпні 2024 року вона переїхала до Вінницької області, с.Піщанка, за місцем фактичного проживання та при цьому написала лист до суду, ДВС, органів опіки, та особисто ОСОБА_3 , з текстом, що вона переїхала за адресою: АДРЕСА_1 , тобто всі служби та особисто батько були належно повідомлені про її переїзд. У період часу з 01 червня 2025 року по 17 червня 2025 року останній перебував за місцем свого мешкання з дитиною, яку він приїхав та особисто забрав з місця проживання. Будь-яких перешкод щодо побачення його з дитиною останньою не вчиняється. ОСОБА_3 знає адресу реєстрації, адресу проживання та має всі можливості для побачення з дитиною у визначенні судом дні. Також у період, 17 червня 2025 року по день проведення допиту, дочка знаходиться у її матері ОСОБА_14 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , та останній регулярно з нею бачиться. Крім цього, зазначає що зі свого боку, будь яких перешкод у їх зустрічах не здійснює та не порушує вимоги ухвали Апеляційного Миколаївській області.

Також, слідчим допитано свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що є матір`ю ОСОБА_13 та бабусею ОСОБА_6 . ОСОБА_13 у 2020 році розлучилась із ОСОБА_3 та з моменту розлучення останній почав себе зухвало поводити відносно її дочки та онуки. У серпні 2024 року ОСОБА_13 разом з Ніколь переїхала до Вінницької області, де наразі і проживають. Також зазначає, що їй відомо про судове рішення відповідно до якого ОСОБА_13 повинна у визначені дати та час надавати можливість бачитись ОСОБА_11 з її батьком, та з боку дочки, чи інших будь-яких осіб перешкоджання для ОСОБА_3 не вчиняється. З 17 червня 2025 року ОСОБА_11 перебуває у неї в м. Південноукраїнську, та батько вільно з нею бачиться як у визначенні в рішенні суду дати та час, так і у будь який інший час, ніхто його в цьому не обмежує.

Допитано як свідка сусідку ОСОБА_14 ОСОБА_15 , яка пояснила, що приятелює з ОСОБА_14 , влітку вони часто виходили в двір посидіти на лавці. ОСОБА_16 виходила з онукою ОСОБА_6 , яка під час відпочинку йшла гратись на дитячий майданчик. Бачила, що батько дівчинки - ОСОБА_3 , у той період регулярно приходив гратися з нею.

До матеріалів кримінального провадження старшим слідчим долучено постанову про закінчення виконавчого провадження №75609293, в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Під час досудового розслідування старшим слідчим були проаналізовані зібрані докази та винесено постанову про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, даних, які б свідчили про невиконання ОСОБА_13 постанови Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року по справі № 486/1976/20 щодо перешкод у зустрічах ОСОБА_3 з дочкою Ніколь, беззаперечним доказом наведеного є постанова про закриття виконавчого провадження датована 07 липня 2025 року, тобто через місяць після внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, в період здійснення досудового розслідування старшим слідчим було здійснено майже всі дії, на нездійснення яких в своїй скарзі посилається ОСОБА_3 , в тому числі надсилались запити до відділу ДВС з приводу надання матеріалів виконавчого провадження.

При цьому суд зауважує, що допит державного виконавця, істотним чином не вплинув би на хід досудового розслідування, з огляду на надані відділом ДВС матеріали.

До матеріалів кримінального провадження додано лише три акти щодо відсутності дитини за місцем проживання батька датовані 01, 02 та 15 серпня 2024 року, саме у зазначений період мати змінила місце проживання дочки, про що повідомила батька. Заборони на зміну проживання дочки постанова апеляційного суду не містила.

Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Наведених обставин слідчим суддею не встановлено, отже старший слідчий дійшов правильного висновку про відсутність складу злочину.

За результатами досудового розслідування старшим слідчим проаналізовано сукупність доказів, які були отримані під час проведення досудового розслідування та надано їм правильну юридичну оцінку.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що старший слідчий діяв правомірно, в межах своїх повноважень, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 відмовити у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 03 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1