В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Зоря Криворізького району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немаючої, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої: 29.09.2025 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 126 КК України до громадських робіт на 60 годин, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
21.11.2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де в той же час знаходилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийшла до останньої в гості разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому в ході розмови на політичні теми між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 .
Надалі, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, 21.11.2025 року приблизно о 14 годині 15 хвилині, перебуваючи за вищевказаною адресою, стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_4 , яка в той час сиділа на стільці здійснила два удари долонею правої руки по лівій шоці від чого остання відчула фізичний біль.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
До обвинувального акту при його направленні до суду, додано заяву ОСОБА_3 , складену у присутності захисника ОСОБА_6 , про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Також додано заяву потерпілої ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, у якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Судом досліджені дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше судима: 29.09.2025 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 126 КК України до громадських робіт на 60 годин, незаміжня, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не зверталася, на обліку не перебуває.
Обставиною, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставини, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, фактичні обставини та їх наслідки, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження нових кримінальних правопорушень, та з остаточним призначенням покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання не відбутого за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року, оскільки дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 після засудження за вказаним вироком, але до повного відбуття покарання.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 301, 302, 368-374, 381, 382, 394 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покараня, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1