У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року слідча суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВВП на СЗТ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, без громадянства, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

у кримінальному провадженні № 0000052 від 03.04.2025 за ч. 2 ст. 149 КК України,-

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи, що у провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, які б виправдовували застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, вказувала, що досудове розслідування триває понад сім місяців, а тому докази переховування від слідства, незаконного впливу на потерпілих та свідків, знищення, спотворення речей та документів, вчинення іншого кримінального правопорушення відсутні. Захист вважав необґрунтованим повідомлення про підозру, мотивуючи, що примусового утримання людей не було, як і примусового залучення їх до роботи, про що надав відповідні пояснення потерпілих та інших осіб. Захист, посилаючись на дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, утримує малолітню дитину, 2025 року народження, позитивно характеризується, просив відмовити у задоволенні клопотання. Крім того, захисник посилався на незаконне затримання підозрюваного, мотивуючи, що останній був затриманий з порушенням вимог КПК України, фактично затримання відбулося у час початку обшуку, який був проведений за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, о 08 год. 18.11.2025, під час якого ОСОБА_5 був позбавлений можливості вільно пересуватись, після обшуку підозрюваний примусово був доставлений до Солом`янського УП, де примусово утримувався до складення протоколу в порядку ст. 208 КПК України, а письмове повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 лише о 20.20 год. 19.11.2025. На підтвердження даної позиції захисник надав пояснення осіб, які були затримані разом з ОСОБА_5 про їх примусове доставлення до відділку поліції та утримання без відповідних на те законних підстав.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 03.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи наглядачем реабілітаційного центру при релігійній організації «Релігійна громада євангельських християн смт Макарів Київської області», діючи за попередньою змовою групою осіб, з використанням обману та уразливого стану матеріально незабезпечених осіб, з числа нарко- та алкозалежних, які перебували в уразливому стані, викликаному відповідними зовнішніми факторами, утримували їх з метою примусової праці на несправедливих умовах, без їхньої добровільної згоди, шляхом привласнення результатів їх праці та без належної компенсації

18.11.2025, о 20.44 год., ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19.11.2025 ОСОБА_5 повідомлений про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді в матеріалах провадження зібрані докази, які у своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Аналізуючи доводи захисту щодо незаконності затримання підозрюваного, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Так, в судовому засіданні підозрюваний показав, що під час обшуку не мав можливості вільно пересуватись під час слідчої дії, проте, спеціальні засоби до нього не застосовувались.

Ч. 3 ст. 236 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право заборонити будь - якій особі залишити місце обшуку до його закінчення.

Проте, таке розпорядження слідчого, прокурора не є затриманням особи в порядку ст. 208 КПК України, оскільки направлене на забезпечення проведення слідчої дії - обшуку.

За наведених підстав, слідча суддя вважає, що доводи захисту про затримання підозрюваного о 08 год. 18.11.2025 в ході проведення обшуку не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

З позиції підозрюваного в судовому засіданні вбачається, що після закінчення слідчої дії останній погодився на пропозицію органу досудового розслідування проїхати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, спецзасоби або інші методи примусового доставлення до відділу поліції до нього не застосовувались.

По прибуттю до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві підозрюваний перебував у приміщенні без застосування відповідних спеціальних засобів та певних розпоряджень органу досудового розслідування, які обмежують його пересування, хоча для себе і вважав, що не може покинути приміщення поліції.

Отже, оцінюючи таку позицію підозрюваного в суді, слідча суддя вважає, що як у період прибуття до поліції, так і у приміщенні поліції до підозрюваного не застосовувались положення, передбачені ст. 208 КПК України.

В подальшому, в цей же день, підозрюваний був затриманий в порядку ст. 208 КПК України шляхом складення відповідного протоколу у час, який був вказаний у протоколі.

З приводу обставин, викладених у письмових пояснень осіб, відібраних захисником та наданих захистом в ході судового розгляду клопотання, слідча суддя вважає, що дослідження таких фактів необхідно доручити ТУ ДБР, розташоване у м. Києві.

Аналізуючи доводи клопотання, слідча суддя приймає до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, де проживає з родиною, позитивно характеризується.

На переконання слідчої судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідний та достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги та отримання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 поза межами процесуальних дій.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали до 16.01.2026 включно.

В задоволенні скарги захисника про незаконність затримання - відмовити.

Доручити ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, провести дослідження фактів, викладених у письмових поясненнях захисника ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: