№ провадження 1-в/646/458/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, неодруженого, з неповною вищою освітою, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.12.2010 року Київським райсудом міста Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 09.09.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 , ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців 16 днів позбавлення волі;

- 09.06.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 22.05.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;

- 16.06.2023 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.5 ст. 72 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.05.2024 Октябрьським райсудом м. Полтави за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі; у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення з 28.11.2017 по 18.01.2018, зараховано невідбуте покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 16.06.2023 з 27.03.2023 року по день набрання вироком законної сили. Ухвалою Червонозаводського райсуду м. Харкова від 09.12.2024 на підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнено від покарання за вироком Московського райсуду м. Харкова від 09.06.2017 року та за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 16.06.2023 у зв`язку з усуненням караності діяння та постановлено вважати засудженим за вироком Октябрьського райсуду м. Полтава від 16.05.2024 за ст. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонії (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 . Подання обґрунтовано тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів своє виправлення.

Представник державної установи «Диканівська виправна колонія №12» підтримав подання.

Засуджений ОСОБА_3 просив клопотання про його умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з`ясувавши думку засудженого, прокурора, а також представника державної установи «Диканівська виправна колонія №12», дослідивши матеріали подання, у тому числі матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини третьої статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин, в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.03.2023, у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення з 28.11.2017 по 18.01.2018, зараховано невідбуте покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 16.06.2023 з 27.03.2023 року по день набрання вироком законної сили. Таким чином, на момент розгляду подання засуджений відбув 2 роки 9 місяців 6 днів, тобто більше, ніж дві третини строку призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки. Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Засуджений ОСОБА_3 під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 27.03.2023 по 27.05.2024 до праці не залучався, вимоги режиму тримання порушував один раз, за був покараний у дисциплінарному порядку, стягнення знято. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.

З 27.05.2024 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», де вимоги режиму тримання не порушував. За період відбування покарання адміністрацією установи заохочувався 4 рази. Характеризується позитивно.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_3 працевлаштований на столярній дільниці цеху № 1 за фахом столяр з відрядною оплатою праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере актину участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. До реалізації програм ставиться із зацікавленістю.

ОСОБА_3 прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та духовного розвитку, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу.

Реалізовуючи права, передбачені ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України, засуджений ОСОБА_3 підтримує стосунки з батьком шляхом телефонних розмов, отримує від нього посилки та передачі.

Засуджений адекватно реагує на критику на його адресу; в колективі засуджених не конфліктний, підтримує відносини із засудженими позитивної спрямованості. Має задовільний стан здоров`я. У скоєному злочині вину визнає, будує позитивні плани на майбутнє.

Згідно із статтею 81 Кримінального кодексу України умовно - дострокове звільнення від покарання можливо застосувати до засудженого ОСОБА_3 після відбуття не менше 2/3 призначеного судом строку покарання.

Після звільнення засуджений має намір проживати за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, зазначено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування, поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

Таким чином, при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, судом була вивчена поведінка засудженого ОСОБА_3 протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на невідбуту його частину, тобто на 1 рік 2 місяці 24 дні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту його частину, тобто на 1 рік 2 місяці 24 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1