1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/205/26 1-кс/335/125/2026
07 січня 2026 року м. Запоріжжя
05.01.2026 проведено огляд місця події, в ході якого на ділянці місцевості із асфальтовим покриттям, що розташована по вул. Прибережна Автомагістраль та розташована на відстані близько 100 метрів від буд. №27 по вул. Тбіліській та на відстані близько 100 метрів від супермаркету «АТБ», що розташований в буд. №25-б, по вул. Тбіліській, з правої сторони від входу до супермаркету, з протилежної сторони проїздної частини, відповідно до координатної сітки застосунку «Google Maps», за наступними координатами: 47,8350341, 35,1076333 виявлено автомобіль «BMW 730i», із наявним на ньому номерним знаком: НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та автомобіль «Volkswagen Transporter», д.р.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .
В ході проведення огляду зазначених автомобілів було виявлено та вилучено:
3 автомобіля «Volkswagen Transporter», д.р.з. НОМЕР_4 : змив з керма керування автомобілем та контроль; змив та контроль з внутрішньої сторони дверей пасажира (права сторона); змив та контроль до нього з поверхні наружньої ручки дверей пасажира (праві передні); змив та контроль з ручки (внутрішньої) відкривання дверей водія; змив з важеля перемикання передач та контроль до нього; змив та контроль до нього з поверхні ручки наружної відкривання дверей водія; осип скла; мобільний телефон марки «Росо», модель 2207117BPG; грамоту на солдата ОСОБА_10
2) 3 автомобіля «BMW 730» із наявним на ньому д.р.з. НОМЕР_2 : ключ запалювання; автомобільні державні знаки НОМЕР_6 ; автомобільний державний номер НОМЕР_2 ; автомобільний державний номер НОМЕР_7 ; речі з пакету багажного відділення (1); речі з пакету багажного відділення (2); речі з пакету багажного відділення (3); речі з пакету багажного відділення (4); змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки задньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки задньої лівої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої лівої двері; змив та контроль до нього з внутрішньої ручки передньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої лівої двері; змив та контроль до нього з керма автомобіля; колеса (шина з диском) "Barum" (2 шт.).
3) з ділянки місцевості - буксируючий тканевий трос, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що вилучені в ході огляду місця події речі мають значення для досудового розслідування, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речей, слідчий просить накласти на них арешт.
В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання слідчого задовольнити, накласти арешт на вилучені в ході огляд місця події речі.
Сторона захисту у вирішенні клопотання слідчого поклалася на розсуд слідчого судді. Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що вилучений слідчим мобільний телефон марки «Росо» належить йому. Інші речі йому не належать. Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що зазначені в клопотанні слідчого речі йому не належать.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
05.01.2026 до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим на відкритій ділянки місцевості, що знаходиться на території проїзної частини дороги по вул. Прибережна Автомагістраль у м. Запоріжжі (за координатами 47,8350341, 35,1076333) в присутності підозрюваних проведено огляд місця події, в ході якого виявлені та тимчасово вилучені речі, зазначені в клопотанні.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Аналіз фактичних обставин кримінального провадження, викладених у клопотанні слідчого, показань свідків та потерпілих, копії протоколів допиту яких додані до клопотання слідчого, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час огляду місця події речі, можуть бути предметами злочину, містити на собі сліди злочину та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене в клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Також слідчим доведено існування ризиків того, що незастосування арешту до вилученого у підозрюваного майна може призвести до його знищення, пошкодження, приховування, відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження. Незастосування до зазначених речей арешту може призвести до їх зникнення, втрати, знищення.
З огляду на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене слідчим 05.01.2026 в ході огляду місця події на відкритій ділянки місцевості, що знаходиться на території проїзної частини дороги по вул. Прибережна Автомагістраль у м. Запоріжжі, за координатами 47,8350341, 35,1076333, а саме майно, вилучене:
1) 3 автомобіля «Volkswagen Transporter», д.р.з. НОМЕР_4 : змив з керма керування автомобілем та контроль; змив та контроль з внутрішньої сторони дверей пасажира (права сторона); змив та контроль до нього з поверхні наружньої ручки дверей пасажира (праві передні); змив та контроль з ручки (внутрішньої) відкривання дверей водія; змив з важеля перемикання передач та контроль до нього; змив та контроль до нього з поверхні ручки наружної відкривання дверей водія; осип скла; мобільний телефон марки «Росо», модель 2207117BPG; грамоту на солдата ОСОБА_10
2) 3 автомобіля «BMW 730» із наявним на ньому д.р.з. НОМЕР_2 : ключ запалювання; автомобільні державні знаки НОМЕР_6 ; автомобільний державний номер НОМЕР_2 ; автомобільний державний номер НОМЕР_7 ; речі з пакету багажного відділення (1); речі з пакету багажного відділення (2); речі з пакету багажного відділення (3); речі з пакету багажного відділення (4); змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки задньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки задньої лівої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої лівої двері; змив та контроль до нього з внутрішньої ручки передньої правої двері; змив та контроль до нього з поверхні зовнішньої ручки передньої лівої двері; змив та контроль до нього з керма автомобіля; колеса (шина з диском) "Barum" (2 шт.).
3) з ділянки місцевості - буксируючий тканевий трос,
позбавивши їх власників (володільців) права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному, захисникові.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1