УХВАЛА

24 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 642/353/24

провадження № 51-3339 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 травня 2025 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Ленінський районний суд м. Харкова вироком від 14 лютого 2025 року засудив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за: частиною третьою статті 152 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; частиною четвертою статті 152 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років; частиною шостою статті 152 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі; частиною другою статті 155 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, які здійснюють діяльність із забезпечення розвитку, виховання, навчання, оздоровлення та відпочинку, лікування осіб до 18 років на строк 3 роки; частиною першою статті 301-1 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з комп`ютерними технологіями, чи займатися певною діяльністю, яка пов`язана з розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм на веб-ресурсах на строк 2 роки; частиною третьою статті 301-1 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з комп`ютерними технологіями, чи займатися певною діяльністю, яка пов`язана з розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм на веб-ресурсах на строк 3 роки.

На підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, призначив ОСОБА_4 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з приєднанням додаткових покарань у виді позбавлення права займати посади на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, які здійснюють діяльність із забезпечення розвитку, виховання, навчання, оздоровлення та відпочинку, лікування осіб до 18 років на строк 3 роки та позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з комп`ютерними технологіями, чи займатися певною діяльністю, яка пов`язана з розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм на веб-ресурсах на строк 3 роки.

Відповідно до положень частини четвертої статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі, з приєднанням додаткових покарань у виді позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з комп`ютерними технологіями, чи займатися певною діяльністю, яка пов`язана з розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм на веб-ресурсах на строк 3 роки; позбавлення права займати посади на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, які здійснюють діяльність із забезпечення розвитку, виховання, навчання, оздоровлення та відпочинку, лікування осіб до 18 років на строк 3 роки.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 19 травня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року - без змін.

Захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Так, Суд ухвалою від 25 серпня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишив без руху та надав йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.

Як убачається з наявного в матеріалах провадження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 29 серпня 2025 року захисник ОСОБА_5 отримав копію вказаної ухвали Суду, однак на її виконання повторних скарг від нього не надходило.

В установлений касаційним судом строк захисник ОСОБА_5 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі суду касаційної інстанції. Більше того, касаційний суд фактично очікував на виконання ухвали до 24 листопада 2025 року - майже три місяці понад передбачений законом період, проте жодних пояснень чи виправленої скарги захисник не подав.

У таких обставинах повернення касаційної скарги на підставі пункту 1 частини третьої статті 429 КПК є закономірним наслідком невиконання адвокатом ухвали суду в передбачений строк та відповідає як вимогам національного законодавства, так і стандартам Європейського суду з прав людини щодо допустимості процесуальних обмежень.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 1 частини третьої статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 травня 2025 року з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3