21.11.2025 Справа № 756/7603/25
Справа № 756/7603/25
№ 1-кп/756/1471/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2025 року за № 0001169, стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Миколаєві, громадянин України, здобув вищу освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2025 за № 0001169, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України.

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 02.05.2025, приблизно о 10 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, поблизу будинку № 2, дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Оболонського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в однострої з розпізнавальними знаками Національної поліції України, виконував службовий обов`язок, пов`язаний з здійсненням заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів про мобілізаційну підготовку та мобілізацію за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_5 разом із одягненим у військову форму стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшим сержантом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , унаслідок чого забезпечив здійснення перевірки військово-облікових документів.

Під час здійснення вказаної перевірки, а саме близько 10 години 26 хвилин, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків. Реалізуючи вказаний умисел, у той же день, час та місці, ОСОБА_4 застосував вміст балону та розприскав газ сльозогінної та дратівливої дії в обличчя старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Унаслідок учинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, а саме хімічний опік І ступеню повік (який виразився гіпермією/почервонінням шкіри), кон?юктивної склери та рогівки 1 ступеню (постраждав епітелій рогівки - найверхній захисний шар ока) обох очей (який виразився почервонінням та набряком кон?юктиви склер, сльозотечею).

1.2. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

1.3. Крім того, 02.05.2025, приблизно о 10 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, поблизу будинку № 2, стрілець відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшим сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи одягненим у військову форму, виконував обов`язки, у зв`язку з його службовою діяльністю, які полягають у здійсненні заходів оповіщення та призову громадян.

Так, ОСОБА_6 разом з дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Оболонського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , унаслідок чого здійснив перевірку у останнього військово-облікових документів.

Під час здійснення вказаної перевірки, а саме близько о 10 годині 26 хвилин, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням останнім свого службового обов`язку у зв`язку із службовою діяльністю. Реалізуючи вказаний умисел, у той же день, час та місці, ОСОБА_4 застосував вміст балону та розприскав газ сльозогінної та дратівливої дії в обличчя молодшого сержанта ОСОБА_6 .

Унаслідок учинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, а саме хімічний опік І ступеню шкіри обличчя - ділянки носу, правої та лівої щоки, повік (який виразився гіпермією/почервонінням шкіри), кон?юктивної склери та рогівки 1 ступеню (постраждав епітелій рогівки - найверхній захисний шар ока) обох очей (який виразився почервонінням та набряком кон?юктиви склер, сльозотечею).

1.4. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме: умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку зі службовою діяльністю.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Прокурор ОСОБА_3 вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України вчинено останнім, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки. При цьому прокурор просив урахувати, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

2.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України визнав повністю, не оспорював викладені в обвинувальному акті дату, місце, час та події, щиро розкаявся. Зазначив, що 02.05.2025, приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачив працівника поліції та представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Під час перевірки військово-облікових документів трапився конфлікт, унаслідок чого вирішив розприскати газ сльозогінної та дратівливої дії в обличчя останніх. Вказав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наразі розуміє помилковість своїх дій, про вказане шкодує, просить суворо не карати, зокрема призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі, чим надати шанс виправити свою поведінку.

2.4. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце були повідомлені належним чином. Подали заяву, де зазначили, що просять провести судовий розгляд без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають, щодо рішення, поклались на розсуд суду.

3. Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, не оспорював обставин викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч. 2 ст. 350 КК України - умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю.

4. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

4.1. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

4.2. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому каявся, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину у справі. Оскільки, сам обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії обвинуваченого, як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення), а отже є підставою для врахування таких дій як обставину, що пом`якшує покарання.

4.3. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться нетяжких, їх вид та наслідки. Потерпілі цивільний позов не заявили, претензії будь-якого характеру відсутні. Також, суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав винуватість, щиро розкаюється, за місцем проживання характеризується посередньо, 16.08.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у публічному місці) з призначенням штрафу у розмірі 51 грн., на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за даними наявної медичної документації не перебуває.

Суд також бере до уваги і наведені в розділі 4 обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено. Отже, з огляду на викладене вище, суд призначає ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

5.3. Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого. При цьому з огляду на положення ст. 75 КК законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Суд вважає, що щире каяття, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, позиції потерпілих, усвідомлення обвинуваченим наслідків своїх дій, відсутність судимостей, можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4 , оскільки не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, беззаперечно визнав вину, тяжких наслідків від його дій не настало, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. ст. 75, 76 КК України.

Відтак, суд дійшов висновку звільнити ОСОБА_4 від відбування з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 2 (два) роки, за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Отже, суд вважає, що відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 необхідно покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або перебування; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. У межах кримінального провадження щодо ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 травня 2025 року, строком до 02 липня 2025 року.

Станом на дату ухвалення вироку, клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило, а отже суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

6.2. Також слід урахувати, що ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 02.05.2025 і останній перебував під вартою до застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, тобто до 04.05.2025 (ухвала слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2025 - судове провадження № 756/6293/25). А отже, відповідно до ст. 72 КК України слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 02.05.2025 до 04.05.2025, виходячи з того, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

6.3. Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлено.

6.4. Потерпілими у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

6.5. Захід забезпечення у даному кримінальному провадженні у виді арешту майна, а саме на газовий балон з написом «Терен-4», накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 06.05.2025 (справа № 756/6347/25, номер провадження 1-кс/756/1226/25), із метою вирішення подальшої долі цього майна вироком, слід скасувати.

6.6. При цьому, відповідного ст. 100 КПК України речові докази:

- DVD-R диск «My Media, 4.7 GB,16Х, 120 min», де розміщений відеофайл «2025_0502_092340_0004319_004319_0035» із записом від 02.05.2025 з бодікамери свідка ОСОБА_7 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001169 від 02.05.2025.

- DVD-R диск «My Media, 700 МВ, 52Х, 80 min», де розміщений відеофайл «Бодікамера Панченко» із записом від 02.05.2025 з бодікамери потерпілого ОСОБА_8 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001169 від 02.05.2025

- газовий балон з написом «Терен-4», який поміщений в спеціальний пакет №WAR 0111903, зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який поміщений у паперовий конверт з пояснювальним написом, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 374, 376, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України та призначити покарання:

- ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки, за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або перебування;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 02.05.2025 до 04.05.2025, виходячи з того, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 06.05.2025 (справа № 756/6347/25, номер провадження 1-кс/756/1226/25) на газовий балон з написом «Терен-4» - скасувати.

Речові докази:

- газовий балон «Терен-4» який поміщений в спеціальний пакет №WAR 0111903, зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який поміщений у паперовий конверт з пояснювальним написом, які зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити;

- DVD-R диск «My Media, 4.7 GB,16Х, 120 min», де розміщений відеофайл «2025_0502_092340_0004319_004319_0035» із записом від 02.05.2025 з бодікамери свідка ОСОБА_7 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001169 від 02.05.2025.

- DVD-R диск «My Media, 700 МВ, 52Х, 80 min», де розміщений відеофайл «Бодікамера Панченко» із записом від 02.05.2025 з бодікамери потерпілого ОСОБА_8 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001169 від 02.05.2025

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті 21 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_1