Справа № 204/619/26
Провадження № 1-м/204/2/26
УХВАЛА

іменем україни

30 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю перекладача ОСОБА_5 ,

за участю затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Дніпро клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується для виконання покарання у виді 15 років позбавлення волі, призначеного вироком суду міста Белць від 13.04.2016 року з урахуванням ухвал Апеляційної палати міста Белць від 03.08.2016 року та 16.02.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується для виконання покарання у виді 15 років позбавлення волі, призначеного вироком суду міста Белць від 13.04.2016 року з урахуванням ухвал Апеляційної палати міста Белць від 03.08.2016 року та 16.02.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Міністерством юстиції України, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та з урахуванням матеріалів екстрадиційної перевірки, проведеної Дніпропетровською обласною прокуратурою, задоволено запит Міністерства Юстиції Республіки Молдова і прийнято рішення про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку суду міста Белць від 13.04.2016 з урахуванням ухвал Апеляційної палати міста Бельць від 03.08.2016 та 16.02.2023, яким вказану особу визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК Республіки Молдова, та засуджено до 15 років позбавлення волі. Так, судами двох інстанцій Республіки Молдова встановлено, що ОСОБА_9 у період часу з березня 2014 року по травень 2015 року, зловживаючи довірою потерпілих осіб, під приводом отримання позики, та у подальшому її повернення із відсотками в розмірі 10, 20 та 30 % від суми позики, заволодів грошовими коштами потерпілих осіб на загальну суму 12 271 083,00 лей. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах), відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) (у редакції на час вчинення злочину), є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначений злочин є особливо тяжким злочином. Відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин не закінчилися. За результатами екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_6 до Республіки Молдова, не встановлено. Запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_6 та інші долучені до нього документи оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. ОСОБА_9 не є громадянином України. Також ОСОБА_9 не має статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. При цьому, 16.10.2023 Державною міграційною службою України прийнято рішення №179-23 про відмову ОСОБА_10 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №160/29742/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_6 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України №179-23 від 16.10.2023 про відмову ОСОБА_10 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язано ДМС України прийняти рішення про визнання ОСОБА_6 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Постановою Третього апеляційного адміністративного від 25.09.2024 задоволено апеляційні скарги Державної міграційної служби України та ГУ ДМС у Дніпропетровській області, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 . Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 - без змін. Таким чином, ОСОБА_9 скористався відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо статусів біженця та особи, яка потребує додаткового заходу, і наразі його звернення остаточно розглянуті у порядку, встановленому законодавством України. Дніпропетровською обласною прокуратурою організовано виконання доручення Міністерства юстиції України № 23462/10609-30-25/12.1.4 про вжиття заходів до застосування екстрадиційного арешту до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) та вручення останньому копії рішення про його видачу до Республіки Молдова для виконання вироку суду. 07.12.2025 ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра (справа № 202/11931/25) до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) строком до 01.02.2026, до його фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдова. У зв`язку з цим, Дніпропетровською обласною прокуратурою на адресу 09.12.2025 Західної окружної прокураутри міста Дніпра направлено доручення №19-4172-21 щодо контролю за виконанням запобіжного заходу відносно зазначеної вище особи. Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію), та її фактичної передачі, та не може тривати більше 12 місяців. Відповідно до ч. 11 ст. 584 КПК України, у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою. Слід врахувати тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та суму завданих збитків, а також те, що ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності залишив територію країни, якою розшукується. Вік та стан здоров`я ОСОБА_6 є задовільним та такими, що не перешкоджають спробам його втечі. Крім того, у ОСОБА_6 на території України відсутні міцні соціальні зв`язки. Таким чином, наразі існують обґрунтовані ризики його переховування від правоохоронних органів України з метою ухилення від видачі (екстрадиції) до Республіки Молдова. Наразі центральним органом України вже прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 до Республіки Молдова для виконання вироку, яким останнього засуджено до 15 років позбавлення волі. Отже, продовження застосування іншого запобіжного заходу, ніж екстрадиційний арешт, на даний час є недоцільним. У зв`язку з цим, з метою забезпечення видачі (екстрадиції) ОСОБА_6 до Республіки Молдова та здійснення його фактичної передачі правоохоронним органам цієї держави, до останнього слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та продовження застосування екстрадиційного арешту, зазначивши, що клопотання необґрунтоване та ризики наведені в клопотанні прокурора недоведені. Пояснила, що на меті у ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від правоохоронних органів та прокуратури. ОСОБА_9 не оголошений у розшук Інтерполом та щодо нього не було опубліковане циркулярне сповіщення, відповідно до листа комісії з питань контролю файлів Інтерполу від 03.04.2023 року. ОСОБА_9 тривалий час перебуває на території України, за весь час від правоохоронних органів чи суду не переховувався та не вчиняв протиправних дій. ОСОБА_11 22.12.2026 року було направлено до міграційної служби заяву-анкету про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Крім того, ОСОБА_9 звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра зі скаргою на рішення Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) його до Республіки Молдова, на разі справа перебуває на розгляді у Дніпровському апеляційному суду та остаточне рішення не прийнято. Також зазначила, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та території м. Дніпро, має міцні соціальні зав`язки, а саме: цивільну дружину та двох малолітніх дітей 2019 року народження, які перебувають на його утримані. У зв`язку з наведеним до ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_6 підтримав думку захисника, та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його постійним місцем проживання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно ч.10 ст.584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Частиною 11 ст.584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено у судовому засіданні, судами двох інстанцій Республіки Молдова встановлено, що ОСОБА_9 у період часу з березня 2014 року по травень 2015 року, зловживаючи довірою потерпілих осіб, під приводом отримання позики, та у подальшому її повернення із відсотками в розмірі 10, 20 та 30 % від суми позики, заволодів грошовими коштами потерпілих осіб на загальну суму 12 271 083,00 лей. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах), відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) (у редакції на час вчинення злочину), є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначений злочин є особливо тяжким злочином. Відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин не закінчилися.

За результатами екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_6 до Республіки Молдова, не встановлено. Запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_6 та інші долучені до нього документи оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. ОСОБА_9 не є громадянином України. Також ОСОБА_9 не має статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. При цьому, 16.10.2023 року Державною міграційною службою України прийнято рішення №179-23 про відмову ОСОБА_10 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року у справі №160/29742/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_6 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України №179-23 від 16.10.2023 року про відмову ОСОБА_10 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язано ДМС України прийняти рішення про визнання ОСОБА_6 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Постановою Третього апеляційного адміністративного від 25.09.2024 року задоволено апеляційні скарги Державної міграційної служби України та ГУ ДМС у Дніпропетровській області, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 . Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2025 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 року - без змін.

Дніпропетровською обласною прокуратурою організовано виконання доручення Міністерства юстиції України № 23462/10609-30-25/12.1.4 про вжиття заходів до застосування екстрадиційного арешту до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) та вручення останньому копії рішення про його видачу до Республіки Молдова для виконання вироку суду.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 07 грудня 2025 року застосовано до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) строком до 01.02.2026, до його фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдова. Під час екстрадиційного арешту утримувати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Також, судом встановлено, що ОСОБА_9 повторно звернувся до Державної міграційної служби України із заявою від 22.12.2025 року за вих.4167 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується інформацією ДУ «ДУВП №4».

Крім, того встановлено, що відповідно до листа Комісії з питань контролю файлів Інтерполу вих. № CCF/125/R1213.22 від 03.04.2023 року повідомляє, що Комісія провела всі необхідні перевірки в межах своїх функціональних обов`язків до запиту та підтверджує, що ОСОБА_9 не оголошений в розшук Інтерполом та щодо нього не було опубліковано циркулярне оповіщення.

Обов`язковою підставою для застосування щодо особи екстрадиційного арешту є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з її боку, яким не може запобігти більш м`яка міра запобіжного заходу.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців або строків досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_9 повторно звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, враховуючи той факт, що ОСОБА_9 не оголошений в розшук Інтерполом та щодо нього не було опубліковане циркулярне сповіщення, те що він тривалий час проживає на території України, має цивільну дружину з якою проживає разом протягом тривалого часу в м.Дніпро, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а також те, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого утримання ОСОБА_6 під вартою, а тому у задоволенні клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 слід відмовити.

При цьому суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є доцільним та достатнім для запобігання визначеного ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, що наразі буде достатнім запобіжним заходом, який забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку останнього.

Керуючись вимогами ст.ст. 110, 369-372, 584 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 - відмовити.

Змінити відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційного арешту) на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 30 березня 2026 року, але не довше строку вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Молдова.

Звільнити громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) процесуальні обов`язки, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога»;

- з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку, чи суду;

- не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, за межі м. Дніпро;

- повідомляти орган, який проводить екстрадиційну перевірку та прокурора, про зміну місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).;

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 30 березня 2026 року, але не довше строку вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Молдова.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1