Справа № 138/3504/25
Провадження №:1-кс/138/965/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000555 від 20.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, надійшло вказане вище клопотання мотивоване тим, зокрема, що до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 19.11.2025 надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у період часу з 14 до 19.11.2025 невідомі особи з території вантажного пункту АТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-західна залізниця» виробничого підрозділу служби роботи станцій Жмеринка, що по вулиці Верхня Вокзальна, 13 у м. Могилів-Подільський Вінницької області, вчинили крадіжку кабельної продукції з міді з козлових кранів, довжиною близько 400 метрів, чим спричинили матеріальної шкоди на суму більше 10000,00 гривень.

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України 20.11.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000555, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що частина викраденого кабелю знаходиться у будинку, що по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 .

Так, з письмово дозволу останньої 01.12.2025 проведено огляд зазначеного будинку, під час якого виявлено та вилучено два відрізка кабелю довжиною 4,90 м та 5,10м, провід мідний вісім відрізків довжиною: 3,90 м, 4,45 м, 3,10 м, 1,20 м, 1,30 м, 4,10 м, 4,80 м. та 2,10 м.

Після вилучення зазначені речі оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

На даний час, у зв?язку із всебічним, повним та об?єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речових доказів необхідно накласти арешт.

На речові докази, а саме 10 метрів кабелю та 24,95 метрів мідного проводу необхідно накласти арешт, оскільки вони можуть бути процесуальним джерелом доказів при проведенні експертиз, висновки яких слугуватимуть доказами у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, просила накласти арешт на вказані вище речі.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

АТ «Українська залізниця» про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (повістки).

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, слідчим доведено, що вказані вище речі можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на вказані вище речі, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

Також, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме 10 метрів кабелю та 24,95 метрів мідного проводу, які знаходиться у кімнаті для зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, що по вул. Сагайдачного 4, у м. Могилеві-Подільському.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, слідчому, АТ «Українська залізниця» (ел.адреса: ).

Зобов`язати старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на вказане вище майно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1