ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1978/25
Провадження №1-кс/477/1065/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

29 вересня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000025 від 26 травня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді застави, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, директора ТОВ «Укрюгекопром», не одруженого, має на утриманні двох дітей, одна з яких малолітня, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 240 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000025 від 26 травня 2025 року із клопотанням про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді застави в розмірі 660,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000025 від 26 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 240 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення вимог законодавства України, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, використовуючи юридичні особи - ТОВ «УКРЮГЕКОПРОМ» та ТОВ ««УКРПРОМ-СТАР», упродовж 2025 року здійснено незаконне видобування підземних вод зі свердловини по вул. Суворова, 5/1 у м. Снігурівка, Баштанського району Миколаївської області, які є корисними копалинами загальнодержавного значення.

У цьому кримінальному провадженні 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною третьою статті 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою запобігання ризикам, які існують на даний час і свідчать про неможливість запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у виді застави у розмірі 660,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри та наявні ризики, що дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначав, що підозра не обґрунтована, а дій, що зазначені у клопотанні слідчим він не вчиняв. Просив застосувати менш тяжкий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість та необґрунтованість цього клопотання, а також на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Також посилався на непомірний розмір застави, що слідчий просив визначити у якості запобіжного заходу, так як він належними чином не обґрунтований та є непомірним для підозрюваного.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 240 КК України, за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення на території Миколаївської області, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2025 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №00000025 від 24 вересня 2025 року.

У цьому кримінальному провадженні 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною третьою статті 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За встановлених органом досудового розслідування обставин вбачається, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «УКРЮГЕКОПРОМ» та ТОВ ««УКРПРОМ-СТАР» встановив наявність на території земельної ділянки по вул. Суворова, 5/1 у місті Снігурівка Баштанського (Снігурівського) району Миколаївської області артезіанської свердловини глибиною 70 метрів, придатної для видобування підземних вод.

Розуміючи, що для видобування підземних вод як корисних копалин загальнодержавного значення необхідне отримання спеціального дозволу на користування надрами, з метою отримання прибутку ТОВ «УКРЮГЕКОПРОМ» та ТОВ «УКРПРОМ-СТАР», а також уникнення від сплати обов`язкових платежів, пов`язаних із надрокористуванням, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне видобування підземних вод з подальшим їх фасуванням та реалізацією населенню під торговою маркою «Снігурівська».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, ОСОБА_5 , без отримання спеціального дозволу на користування надрами вказаними підприємствами, облаштував свердловину в м. Снігурівка по вул. Суворова, 5/1 засобами видобування води, за допомогою якого, у період не пізніше з 01 січня 2024 року по 01 вересня 2025, забезпечив добування підземних вод з подальшим їх потраплянням до попередньо встановлених резервуарів та засобів очищення, які після їх очищення, потрапляли на лінію розливу та фасування води, у тару об`ємами 2, 6 та 18.9 літрів.

Отриману в результаті незаконного видобування воду, після її розливу та фасування у бутильовану тару, марковано етикеткою під торговою маркою «Снігурівська», та в подальшому ОСОБА_5 забезпечено реалізацію населенню незаконно видобутої води та фасованої у бутильовану тару під торговою маркою «Снігурівська» за місцем виробництва по вул. Суворова, 5/1, м. Снігурівка, Баштанський район Миколаївська область, а також у 2 пунктах розливу у виді малих архітектурних форм, які розміщено у місті Снігурівка Баштанського району Миколаївської області по вул. Суворова, між будинками № 92 та № 110, та між будинками № 83 та № 85 по вул. Центральній.

За вказаного, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення вимог вищевказаного законодавства України, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, використовуючи юридичні особи - ТОВ «УКРЮГЕКОПРОМ» та ТОВ ««УКРПРОМ-СТАР», упродовж 2024-2025 років здійснив незаконне видобування підземних вод зі свердловини по вул. Суворова, 5/1 у м. Снігурівка, Баштанського району Миколаївської області, які є корисними копалинами загальнодержавного значення.

Внаслідок протиправної діяльності групи осіб незаконно видобуто 21 тис. 888 м3 підземних вод, в результаті чого, державі спричинено збитки у розмірі 49 532 544 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 ймовірно вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 240 КК України.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22 липня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки № 5320т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки № 5321т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки № 5319т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо, відеоконтролю особи № 5317т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтролю особи № 5318т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтролю особи № 5316т/55/113-2025 від 21 серпня 2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 5412т/55/113-2025 від 27 серпня 2025 року; листом Державної служби Геології та нард України № 6373/03-4/2-25 від 28 серпня 2025 року; розрахунком розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами від 19 вересня 2025 року наданим Державною екологічною інспекцією Південно-Західного регіону (Миколаївська та Одеська області) та іншими матеріалами провадження, які у своїй сукупності, свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які охоплюються складом злочину передбаченого частиною третьою статті 240 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини першої статті 182 КПК України застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11 січня 2012 року №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За частинами четвертою та п`ятою статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За частиною шостою статті 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою (частина одинадцята статті 182 КПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 42 КПК України, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження №00000025 від 26 травня 2025 року знаходиться на стадії досудового розслідування та в ньому проводиться ряд слідчих дій, направлених на встановлення тих чи інших обставин, що підтверджують чи спростовують встановлені досудовим розслідування факти.

Досліджені слідчим суддею матеріали клопотання разом з наданими слідчим та прокурором доказами вказують на обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною третьою статті 240 КК України, а наявні в матеріалах кримінального провадження докази, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на не обґрунтованість повідомленої підозри.

Як зазначено слідчим суддею вище, метою і підставою обрання запобіжного заходу у виді відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, зокрема, щодо того, що підозрюваний може з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватись від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачене частиною третьою статті 240 за класифікацією статті 12 КК України належить до тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За практикою ЄСПЛ, ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудовим розслідуванням цього кримінального провадження проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій підозрюваного та виявлення інших осіб, що можуть бути причетними до його вчинення, тому вважається переконливими доводи слідчого, що ОСОБА_5 , використовуючи свій вплив на осіб, що йому підпорядковані, матиме можливість вчинити дії направленні на знищенні чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, що були свідками чи очевидцями вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної.

Ризик передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на думку слідчого судді органом досудового розслідування не підтверджений належним чином, а обставини в його підтвердження відповідають обставинам, що зазначені у підтвердження ризику, визначеного пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, та яким слідчим суддею надано оцінку вище.

Оцінюючи доводи органу досудового розслідування на предмет наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя також дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на те, що діяльність ОСОБА_5 не має ознак систематичності, а вчиненні ним дії були виявлені та припинені органом досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає досить сумнівними доводи слідчого та прокурора про можливість підозрюваного продовжити кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вказані ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується і те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на своєму утриманні дітей, працевлаштований, що вказує на його досить міцні соціальні зв`язки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Розмір застави повинен бути визначений із врахуванням особи підозрюваного, його активів, тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб його життя, а саме відсутність у нього дорого вартісного майна; відсутність високого доходу, за рахунок якого, останній мав би можливість сплатити заставу у розмірі, зазначеному слідчим у поданому клопотанні; відомостей про те, що спосіб життя підозрюваного вказує на наявність у нього для цього засобів та можливостей, органом досудового розслідування не надано та слідчим суддею не встановлено.

Також, слідчий суддя враховує роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні та характер вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також той факт, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, що у сукупності свідчить про відсутність підстав для виходу за межі розміру застави визначеного частиною п`ятою статті 182 КПК України, однак з урахуванням тієї обставини, що шкода завдана протиправними діями становить значний розмір, тому вбачається наявність підстав для визначення такого розміру застави у максимальному розмірі, передбаченому пунктом 2 цієї частини.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, щодо майнового стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, розмір збитків спричинених кримінальним правопорушенням, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам та не є явно непомірним для нього.

При цьому, внаслідок існування ризиків слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, згідно із частиною сьомою статті 194 КПК, але у будь-якому випадку не більше ніж на строк досудового розслідування, тобто у даному випадку строк дії обов`язків слід визначити до 23 листопада 2025 року включно.

Керуючись статтями 131-132, 176-179, 182, 193, 194, 205, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави, визначивши її в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 23 листопада 2025 року включно наступні обов`язки:

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із м. Снігурівка Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, слідчому судді. З моменту застосування запобіжного заходу у виді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю (у разі внесення ним застави), що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 240 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Також заставодавцю роз`яснюється, що у разі внесення ним застави, на нього покладається обов`язок забезпечити належну поведінку підозрюваного та його явку за викликом.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів відділу Миколаївської обласної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000025 та слідчих, які здійснюють у ньому досудове розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11