Провадження №1-кс/466/3543/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням меншого розміру застави відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Грибовичі Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

в с т а н о в и л а :

у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000430 5 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України.

31 грудня 2025 року захисник підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу. Зазначає, що ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду м. Львова від24 листопада 2025 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 233 600 грн. Вважає, що слідчий суддя не повністю врахував сімейні та особисті обставини підозрюваного. Стверджує, що ОСОБА_4 є одруженим, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно. Стверджує, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням максимального розміру застави є непосильним матеріальним тягарем для сім`ї ОСОБА_4 , оскільки такої значної суми коштів у них немає. На думку захисника, такий запобіжний захід є надто суворим, адже інкримінується лише один епізод злочину, і той з підставною особою, що може свідчити про провокацію злочину. Просить змінити застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, не вказуючи адреси, за якою просить застосувати такий запобіжний захід, або тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник у судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково зазначив, що просить застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, власником якого є батько підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні клопотання захисника підтримав. Просить таке задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Вказав на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у м.Дубляни Львівської області, під час перебування на військовій службі. Тобто він не був у розташуванні військової частини, що саме по собі вже є доказом самовільного її залишення. Ствердив, що за цим фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та поки що ОСОБА_4 не повідомлено про підозру. Просить відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000430 5 квітня 2025 року встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, але не пізніше 3 вересня 2025 року, всупереч вимогам ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» придбав з метою подальшого збуту у невстановленої слідством особи у невстановлений спосіб невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, та в подальшому зберігав її у невстановленому місці з метою збуту. Продовжуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, ОСОБА_4 , близько 19:18 год., перебуваючи за адресою: Львівська обл., м. Дубляни, вул. Львівська, поблизу буд. №10, незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_8 (особі зі зміненими анкетними даними, особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у сумі 800 грн. (кристалоподібну речовину зеленого кольору) особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл 2 - піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якої заборонено, яка знаходилася у прозорому безбарвному полімерному пакеті з пазовим замком та смугою фіолетового кольору, масою 0,7428 грам. У подальшому, 03.09.2025 в період часу з 21:10 по 21:20 год. особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 придбану ним за вищевказаних обставин особливу небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою 0,7428 грам, яка знаходилася у прозорому безбарвному полімерному пакеті з пазовим замком та смугою фіолетового кольору, добровільно видав працівникам поліції. Згідно з Таблицею №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

24 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами та не оспорюється стороною захисту.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосованого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2026 року включно. На підставі ст. ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу шляхом зміни розміру застави, альтернативно визначеної до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Ухвала обґрунтована тим, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено повноважень слідчого судді на зміну запобіжного заходу шляхом зміни розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у випадку, якщо підозрюваний не вніс застави та є таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо вимоги про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України).

За наслідками розгляду цього клопотання слідча суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, як він зазначив, військової частини, яка дислокується у АДРЕСА_3 , затриманий у зв`язку з підозрою у вчинені злочину у м.Дубляни Львівської області. ОСОБА_4 відмовився, посилаючись на ст.63 Конституції України, надавати пояснення щодо підстав перебування не за місцем дислокації військової частини. Усі наведені обставини (окрім відмови від надання пояснень) дійсно створюють ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень у значному їх ступені.

Слідча суддя наголошує, що згідно з ч. 5 ст.193 Кримінального процесуального кодексу України будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Слідча суддя оцінює те, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, з його слів з 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає разом з дружиною, спільною малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітньою дитиною дружини, у квартирі, яка, як він зазначив, належить його матері. За словами захисника, підозрюваний утримує неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від першого шлюбу, з яким не проживає.

З 2022 року ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, постійно перебував і проживав за місцем дислокації військової частини, наявність правових підстав перебувати за межами військової частини слідчій судді не підтверджено.

Водночас, захисник просить застосувати запобіжний захід у вигляду цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який, за твердженням сторони захисту, належить батькові підозрюваного, та у якому ОСОБА_4 не проживав як мінімум з 2021 року. Доказів відсутності заперечень у власника майна слідчому судді не представлено, як і не доведено хто проживає у цьому будинку та чи цілодобовий домашній арешт ОСОБА_4 не буде негативно впливати на цих осіб.

Викладені та оцінені обставини, у тому числі обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 під час проходження військової служби, свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки наявний дійсний суспільний інтерес, який переважає презумпцію залишення особи на свободі; наявні ризики, передбачені ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, в такому ступені, який вимагає запобіжного ув`язнення на цій стадії досудового розслідування. На даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Щодо вимоги про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням меншого розміру застави відносно підозрюваного.

Частиною 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.2, п.2 ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, з метою виконання зазначеного обов`язку, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , визначив розмір застави, що складає 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та становить 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) гривень.

Згідно з частиною 7 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст.202 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Отже до моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.201 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідча суддя зауважує, що підозрюваний ОСОБА_4 на час розгляду цього клопотання перебуває під вартою та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у порядку ст.201 Кримінального процесуального кодексу України просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням меншого розміру застави відносно підозрюваного - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачена можливість перегляду розміру застави, альтернативно визначеної щодо основного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це відбувається шляхом оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у цій частині, а також, у випадку продовження тримання під вартою, під час розгляду такого клопотання сторони обвинувачення. Також, у разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді, сторона захисту має право клопотати про зміну цього запобіжного заходу (застави) шляхом зменшення її розміру.

Крім того, сторона захисту має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу у порядку ст.201 Кримінального процесуального кодексу України з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Цим правом захисник скористався та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Разом з тим, сторона захисту просить також змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням меншого розміру застави відносно підозрюваного.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя - це, зокрема, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже слідчий суддя діє відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України із застосуванням належної правової процедури, визначеної цим Кодексом, виконуючи завдання кримінального провадження.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено повноважень слідчого судді на зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та цей же запобіжний захід, змінюючи лише розмір альтернативно визначеної застави, яка не внесена.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 176-178, 182, 183, 194, 201 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання захисника відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1