Номер провадження 1-кс/754/198/26
Справа № 754/690/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0000215 від 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достовірно знав про введення на території України правового режиму воєнного стану, оголошення загальної мобілізації та здійснення призову військовозобов`язаних і резервістів, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 17.11.2025, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від військовозобов`язаних громадян України неправомірної вигоди за вплив особисто чи через невстановлених третіх осіб на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на невстановлених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 (РТЦК та СП), щодо незаконного визнання військовозобов`язаних непридатними до військової служби та незаконного виключення їх з військового обліку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у ході телефонних розмов починаючи з 17.11.2025 та особистої зустрічі 20.11.2025 з ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що останній самовільно залишив військову частину та відповідні відомості внесені в інформаційно-телекомунікаційні системи обліку військовозобов`язаних, створив у нього враження про наявність реальних можливостей та зв`язків серед посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , та запевнив, що за умови передачі йому грошових коштів у сумі 5200 доларів США, він зможе забезпечити: виключення відомостей відносно ОСОБА_7 з інформаційних-телекомунікаційних систем обліку військовозобов`язаних; прийняття відповідного рішення про визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби за станом здоров`я та внесення до його військового квитка, інформаційних-телекомунікаційних систем обліку військовозобов`язаних відомостей про визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у ході неодноразових телефонних розмов наполегливо вимагав передачі неправомірної вигоди, наголошуючи на необхідності дотримання досягнутих домовленостей, вказуючи, що лише після повної сплати обумовленої суми грошових коштів можливим буде фактичне «вирішення питання» шляхом впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі, 05.12.2025, продовжуючи вимагання неправомірної вигоди та реалізуючи досягнуті домовленості, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у вигляді авансованого платежу у розмірі 70 893,75 грн, що еквівалентно 1700 доларів США, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на його банківський рахунок, повідомивши, що зазначені кошти необхідні для початку організаційних заходів направлених на вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби та його виключення із військового обліку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на невстановлених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо незаконного визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби та його незаконного виключення із військового обліку, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що він особисто, через зайнятість не зможе з`явитись на раніше обумовлену зустріч. При цьому ОСОБА_5 вказав, що на зустрічі від нього буде присутній ОСОБА_8 , якому за його вказівкою необхідно передати грошові кошти у сумі 3 500 доларів США та військовий квиток ОСОБА_7 з метою реалізації досягнутих домовленостей.

У подальшому, 22.01.2026 о 15 год. 37 хв., ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 та не усвідомлюючи протиправного характеру дій останнього, діючи за його вказівкою, зустрівся із ОСОБА_7 на території паркувального майданчика біля Національної бібліотеки ім. В.І. Вернадського за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський, 3 та під час зазначеної зустрічі ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 свій військовий квиток та грошові кошти у сумі 3 500 доларів США (що станом на 22.01.2026 становить 151 095 гривень), які ОСОБА_8 мав у подальшому передати ОСОБА_5 як неправомірну вигоду за вплив, що мав здійснюватися ОСОБА_5 особисто або через невстановлених третіх осіб, на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, однак після отримання військового квитка та грошових коштів ОСОБА_8 був зупинений працівниками правоохоронного органу.

23.01.2026 о 00 годин 45 хвилин (фактичний час затримання: 22.01.2026 о 22 годині 30 хвилин) ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

У клопотанні зазначається, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується сукупністю доказів, доданими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами обшуків та огляду від 22.01.2026, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених пунками 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечив проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника та заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Так, 23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального провадження є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором в судовому засіданні.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи: показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами обшуків та огляду від 22.01.2026, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на таке.

Підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні матір пенсійного віку, суворість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , в разі доведення його вини, за не тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до восьми.

Прокурором доведено можливість ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також можливого перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином виходячи з наступного, підозрюваний ОСОБА_5 саме ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження та йому відомо анкетні дані свідків та потерпілого також в ході досудового розслідування встановлено факти, які свідчать про наявність значних статків ОСОБА_5 , що може свідчити про можливість впливу на свідків шляхом вмовляння чи підкупу.

При встановленні наявності ризику того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та документи що можуть викрити інших осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати розслідування іншим чином слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин, ризик знищення або приховання доказів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на всії стадії досудового розслідування до моменту безпосереднього направлення обвинувального акту до суду.

Вказане доводить, що можливість знищення або приховання доказів є досить ймовірною.

Посилання прокурора на ризик, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення осбтавин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення є ймовірним, що обумовалено специфікою розслідуваного кримінального провадження.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення є вірогідними та доведеними стороною обвинування, оскільки ОСОБА_5 раніше мав судимості за злочини пов`язані з обігом наркотичних засобів, станом на день вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється судимість погашена.

Щодо доведеності обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання не містять належних доказів, оскільки ОСОБА_5 має визначене місце проживання, має на утриманні матір пенсійного віку, має проблеми зі здоровям, хворіє на цукровий діабет. А також оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В результаті застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків чи потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 309, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 2 місяці, тобто до 23 березня 2026 року, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відлучатись з будинку АДРЕСА_1 в період часу доби з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки протягом часу до 23 березня 2026 року прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора; не спілкуватись зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні, окрім як в присутності слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання слідчому, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 ..

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1