УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 712/12513/25

провадження № 51-4639 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

Відповідно до змісту касаційної скарги та ухвали апеляційного суду, 20 листопада 2025 року суддя Черкаського апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , подану на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2025 року про призначення судового розгляду, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, ухвалив рішення, яким відмовив у відкритті провадження за цією скаргою.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції захисник оскаржив це рішення в касаційному порядку.

У касаційній скарзі, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, захисник зазначає, що апеляційний суд безпідставно не розглянув доводи його апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, в якій зазначено, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді застави залишено без зміни. На його думку, це суперечить вимогам ч. 3 ст. 315 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягала б перегляду в апеляційному порядку, проте, відмовивши у відкритті провадження, апеляційний суд порушив право обвинуваченої на доступ до суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги стосовно незаконності цього судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у ній мотивів, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також відповідно до абзацу другого ч. 2 цієї статті Кодексу, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 331 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду (постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті) про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до змісту рішення суду апеляційної інстанції суддя, перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу суду першої інстанції про призначення судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановив, що скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з цим, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Мотивуючи своє рішення суддя апеляційного суду зазначив, що ухвала суду першої інстанції про призначення судового розгляду, яку захисник просив переглянути в апеляційному порядку в частині зазначення про запобіжний захід у вигляді застави, не передбачена нормами КПК України для можливості окремого апеляційного оскарження.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується з мотивами, наведеними в ухвалі суду апеляційної інстанції та вважає, що суддя Черкаського апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог захисника щодо можливості апеляційного перегляду ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2025 року, постановленої в порядку ст. 316 КПК України, яка окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3