печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 у справі № 757/10570/24-к, у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник зазначає, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є безпідставним та недоцільним, оскільки між потерпілими у вказаному кримінальному провадженні та ОСОБА_6 досягнуто взаємної згоди щодо врегулювання спірних правовідносин, у зв`язку з цим сторони урегулювали всі наявні між ними претензії, що усуває підстави для подальшого застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримав, просив задовольнити.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити вказане клопотання.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши позицію учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 у справі № 757/10570/24-к накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:

- земельна ділянка, площею 0,0426 га, кадастровий номер :01:004:5058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- земельна ділянка, площею 0,0214 га, кадастровий номер :01:004:5059, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- земельна ділянка, площею 0,0213 га, кадастровий номер :01:004:5060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- земельна ділянка, площею 0,0222 га, кадастровий номер :01:004:5061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- земельна ділянка, площею 0,0214 га, кадастровий номер :01:004:5062, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальна площа (кв.м): 591.2, Житлова площа (кв.м):230.3, Опис: Житловий будинок - А, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5056, номер запису про право власності: 45421966, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальна площа (кв.м):590 кв.м., житлова площа (кв.м):229.8, Опис: житловий будинок - А, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5052, номер запису про право власності: 45422209, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080;

- земельна ділянка, площею 0,0334 га, кадастровий номер :01:004:5052, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24;

- земельна ділянка, площею 0,0227 га, кадастровий номер :01:004:5056, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальною площею 408,8 кв.м., готовністю 70% (сімдесят відсотків), розташований за адресою: адресою: АДРЕСА_3, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- земельна ділянка, площею 0,044 га, кадастровий номер :01:004:5067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- земельна ділянка, площею 0,0216 га, кадастровий номер :01:004:5068, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 у справі № 757/10570/24-к при накладенні арешту слідчий суддя, врахував, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені д оводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявник, які свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0002248 від 01.12.2023.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_6 обумовлене законними критеріями, тобто вчинено з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідно принципу верховенства права. Також слідчим суддею встановлено, що на даний час забезпечується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_6 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1