Справа № 438/1606/25
Провадження № 1-кп/438/128/2025
В И Р О К

іменем України

15 жовтня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000085, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 жовтня 2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого, в останнє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03.07.2025 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 140 годин громадських робіт (яке повністю відбув), на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29.10.2024 у вигляді штрафу у сумі 9800 грн (частина невідбутого покарання у вигляді штрафу у сумі 17000 за цим вироком) яке на підставі ч.3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню, та яке повністю не відбув (станом на 07.10.2025 штраф сплачений в сумі 12800 грн з 17000 грн), мешкаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

05 жовтня 2025 року, близько 02 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в спальній кімнаті приміщення квартири АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку із своєю знайомою ОСОБА_4 , в ході якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , яка сиділа на кріслі та ставши навпроти неї наніс їй по черзі: один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя з лівої сторони, один удар кулаком лівої руки в ділянку її правої сторони обличчя та правого вуха, а також ще один удар кулаком правої руки в ділянку її лівого ока, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній повіці лівого ока, в завушній ділянці справа, на правій щоці, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що свідчать додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, обмежившись у відповідності до вимог частини 2 статті 382 КПК України зазначенням у вироку встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікується судом як умисне легке тілесно ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 є непрацюючим і неодруженим, не має утриманців, характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога. Обвинувачений неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченого, інші види покарань до нього застосувати неможливо або недоречно.

Крім того, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 після постановлення вироку Бориславським міським судом Львівської області від 03.07.2025, яким його засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 140 годин громадських робіт (яке повністю відбув) та на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29.10.2024 у вигляді штрафу у сумі 9800 грн (частина невідбутого покарання у вигляді штрафу у сумі 17 000 за цим вироком, з якої станом на 07.10.2025 залишилось сплатити 4200 грн), вчинив нове кримінальне правопорушення, то, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і має виконуватися самостійно.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні, речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03 липня 2025 року у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 4200 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6