Провадження № 11-сс/4823/19/26 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту - на строк до 13 лютого 2026 року, включно. Заборонено ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово. Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя вказав, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню й до підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є недостатнім для реального запобігання можливим спробам ОСОБА_8 , зокрема, знищити. сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення. Крім того вказав, що реальний масштаб здійснення підозрюваним злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів на даний час остаточно не визначений, що актуалізує відповідні ризики щодо останнього. Крім того, досудовим слідством на даний час не встановлено всі можливі джерела придбання ОСОБА_8 заборонених до обігу речовин, місця їх зберігання, а також місцезнаходження доходів, отриманих від злочинної діяльності.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.09.2025 за №0001007, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.310, ч.1 ст.307 КК України.

16.12.2025 о 17 год 51 хв, ОСОБА_8 затримано, на підставі ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування 17 грудня 2025 року ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, усвідомлюючи можливе настання якого підозрюваний може вжити заходів для переховування від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всі місця можливого зберігання ним наркотичних засобів та джерела їх придбання, отримані від протиправної діяльності доходи; може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має офіційних джерел доходів; отримував доходи від незаконного збуту наркотичних засобів, за місцем його проживання вилучено наркотичні засоби розфасовані в зіп-пакети.

Разом з тим, слідчий суддя вказав, що ризик впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на своїх батьків, спільно з якими він проживає, є необґрунтованим, з огляду на те, що батьки ОСОБА_8 не мають процесуального статусу свідків у цьому кримінальному провадженні, процесуальних документів щодо допиту інших свідків у кримінальному провадженні до клопотання не додано. Крім того враховано, що підозрюваний визнав обставини незаконного зберігання та збуту наркотичних речовин, за його місцем проживання вилучено такі речовини. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має тяжкі захворювання сам і проживає з тяжкохворою матір`ю, яка потребує допомоги сина

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має ряд тяжких захворювань сам і проживає з тяжкохворою матір`ю, яка потребує допомоги, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів, обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Колегія суддів вважає, що застосований щодо ОСОБА_8 вид запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею, при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обов`язки забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від 26 червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», у п.51 вказано, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

А тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4