Провадження 11-кп/824/2700/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.152 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 листопада 2025 року.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не припинили свого існування, а саме ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 . Також судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, пов`язаних із насильством та розпусними діями відносно малолітньої дитини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі, його майновий і сімейний стан, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що, на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисника вказано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги вказано на те, що подальше тримання обвинуваченого під вартою за відсутності обвинувального вироку суду порушує право обвинуваченого на свободу, а також не дає можливості використовувати гарантоване йому право на працю з метою забезпечення як обвинуваченого, так і інших осіб, які перебувають на його утриманні, засобами для існування. На переконання захисника, вказані судом ризики ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодним доказом. Так, зазначив, що ризик переховування від суду обґрунтовується виключно на тяжкості можливого покарання, що суперечить практиці ЄСПЛ, ризик впливу на хід розгляду справи суд сам визнав необґрунтованим та недоведеним, а ризик вчинення інших кримінальних правопорушень суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України. Також вказав, що прокурором не наведено жодних доказів того, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тоді як суд, на який покладено обов`язок перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, цього не зробив. Вважає, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки (має дітей), та відсутності імперативної заборони щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам буде визначення обвинуваченому мінімального розміру застави. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в мінімальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На адресу суду 26 січня 2026 року від захисника ОСОБА_7 надійшла заява у якій останній відмовився від поданої ним апеляційної скарги. Просив прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження по ній.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України, у зв`язку з відмовою обвинуваченого та захисника від апеляційної скарги та відсутністю апеляційних скарг від інших учасників судового розгляду, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року закрити у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4