Справа № 524/308/26
Провадження № 1-кс/524/123/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України

УСТАНОВИВ:

08.01.2026 близько 15 год. невстановлена особа погрожувала фізичною розправою ОСОБА_4 в приміщенні АТ "Райффайзен Банку" за адресою: м. Кременчук, пр. Свободи, 58 А.

08.01.2026 в ході огляду місця події вилучено предмет ззовні схожий на металеву сокиру з дерев`яною рукояткою, який було в подальшому у нього вилучено.

Постановою дізнавача сектору дізнання Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 вилучений предмет було визнано речовим доказом.

Посилаючись на те, що вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному проваджені, прокурор просив накласти на нього арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за можливе його задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, за обставин, встановлених на даний час органом досудового розслідування, вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно може бути накладено арешт, відповідно до ст.170 КПК України.

Керуючись ст. 170-171, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду 08.01.2026 за адресою Полтавська область, м. Кременчук, просп. Свободи, 58 А, а саме: предмет ззовні схожий на металеву сокиру з дерев`яною рукояткою, з позбавленням права відчуження, користування та розпорядження.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6