Справа № 215/4191/25
УХВАЛА
20 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
Обвинувачений подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Вказує на відсутність і не доведення прокурором будь яких ризиків, на наявність місця проживання, на відсутність фактів переховування від слідства чи впливу на свідків, також зазначив про погіршений стан здоровя і неможливість продовження раніше встановленої групи з інвалідності в умовах КУВП.
Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання.
Прокурор заперечував щодо клопотання . Вказував на наявність ризиків, необхідність завершення судового розгляду справи.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу судом встановлено, що ОСОБА_5 як і раніше обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти життя людини, який призвів до загибелі людини, який викликає значний суспільний інтерес і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, міцних соціальних зв`язків не має, тому він може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, будучи обізнаним про їх місце проживання, з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому, він раніше неодноразово судимий, в т.ч. 28.01.2025, не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, що в сукупності з іншим свідчить про ризик вчинення нового злочину, з метою відшукання коштів для свого існування.
Також, на цей час завершити судовий розгляд справи, в т.ч. допитати свідків з метою всебічного і повного встановлення всіх обставин, неможливо з незалежних від суду причин.
Доводи обвинуваченого, в т.ч. щодо наявності житла, є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.
Тривалий розгляд справи повязаний із значною складністю справи. Доказів про неможливість перебувати за станом здоровя в умовах слідчого ізолятора суду не надано.
Щодо доводів непричетності до злочину - то вони на даному етапі перевірці не підлягають, а вирішуються за результатами розгляду всього кримінального провадження
Відсутність фактів порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків пов`язана у даному випадку з дієвістю раніше обраного запобіжного заходу,
Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.
Отже, встановлені ризики є актуальними і передбачені законом підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: