КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7187/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні №0000122 від 04.02.2025,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні №0000122 від 04.02.2025.

Просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначала, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000122 від 04.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 с. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб на території України здійснює підривну діяльність в умовах воєнного стану на виконання вказівок представників спецслужб рф за грошову винагороду.

У невстановлений час, але не пізніше початку лютого 2025 року за допомогою мобільного додатку «Telegram» громадянка України ОСОБА_8 розпочала пошук підробітку та вийшла на зв?язок з невстановленою особою з ім?ям користувача « ОСОБА_13 », який запропонував співпрацю за грошову винагороду у проведенні підривної діяльності проти України, зокрема яка передбачала здійснення на території м. Києва підпалів автомобілів, на що ОСОБА_8 погодилась та розпочала співпрацю з представниками рф на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, Після підтвердження ОСОБА_8 своєї спроможності виконувати завдання, невстановлена особа з ім?ям користувача « ОСОБА_13 » запропонував їй здійснити виготовлення саморобного вибухового пристрою (далі - СВП), дотримуючись суворої інструкції та використовуючи придбані в побутових магазинах товари широкого вжитку, в домашніх умовах виготовити чутливі та нестабільні вибухові суміші за грошову винагороду 500 доларів США, на що вона погодилась та після отримання згоди від останньої надав їй контакти особи, яка використовує нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка представилась ОСОБА_14 та мала пояснити процес виготовлення СВП. У період часу з початку лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року ОСОБА_8 , перебуваючи за місцями свого проживання за адресами: АДРЕСА_1 , діючи відповідно до настанов невстановлених осіб, які спілкувались з нею через нік-нейми « ОСОБА_13 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3», з корисливих мотивів за грошову винагороду у сумі 500 доларів США, використовуючи придбані нею раніше в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товари широкого вжитку, а саме: ацетон+, аміачна селітра, електроліт, гайки, болти, корпус від вогнегасника, алюмінієва пудра і ряд інших невстановлених елементів, здійснювала виготовлення СВП, достовірно знаючи, що він буде використовуватись у подальшому невстановленими особами для створення небезпеки для життя та здоров`я людей, їх загибелі у невстановлений час та місці.

З метою забезпечення виконання поставлених представниками рф завдань ОСОБА_8 з початку лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення СВП, чітко виконуючи інструкції, здійснювала придбання хімічних речовин, хімічні реактиви та реагенти, здійснювала їх змішування та хімічні маніпуляції з ними, виготовила нестабільні вибухові суміші та почала їх зберігати за місцями свого проживання, що за адресами: АДРЕСА_1 , з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій та подальшій передачі для приведення в дію для підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

За викладених обставин ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на шкоду державній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громалян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об?єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід?ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 N? 2471 X-II, зброя та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.

Всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_8 вирішила стати на злочинний шлях та вчинив злочин проти порядку громадської безпеки. ОСОБА_8 вирішила стати на злочинний шлях, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 N? 2471X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 N? 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 N? 622 за наступних обставин.

ОСОБА_8 будучи громадянкою України, усвідомлюючи неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, в умовах, коли український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, згідно яких захист суверенітету і територіальної цілісності, забезпечення її економічної та інформативної безпеки, є найважливішими функціями держави, справою усього українського народу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її Державних символів, є обов?язком громадян України, діючи умисно, зухвало, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій і їх суспільно небезпечні наслідки, та у невстановлений час та місці, але не пізніше початку лютого 2025 року, вирішила вчинити злочин шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Не пізніше початку лютого 2025 року за невстановлених обставин у ОСОБА_8 , яка перебувала на території м. Києва, виник злочинний умисел, направлений на надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом виконання завдань, серед якого було завдання виготовити саморобний вибуховий пристрій (СВП).

Починаючи з початку лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виконання завдань представників спеціальних служб рф, а саме на виготовлення СВП чітко виконуючи інструкції невстановленої особи, яка використовує у месенджері «Telegram» нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_3», здійснювала придбання хімічних речовин, лабораторне приладдя, хімічні реактиви та реагенти, лабораторне приладдя, хімічні реактиви та реагенти, здійснювала їх змішування та хімічні маніпуляції з ними, обладнання, дотримуючись суворої інструкції та використовуючи придбані в побутових магазинах товари широкого вжитку, такі як гідроперит, перекис водню, сірчану кислоту, ацетон, аміачну селітру, алюмінієву пудру та ряд інших невстановлених елементів, в домашніх умовах виготовила нестабільні вибухові суміші, та почала їх зберігати для подальшого використання за адресами свого проживання (кол. АДРЕСА_2 та Воскресенський проспект.

17.02.2025 ОСОБА_8 , розуміючи, що для збору СВП їй необхідні спеціальні знання та прилади, пов?язані з спаюванням електронних частин СВП (датчика цілі), вирішила залучити свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вказаної діяльності та запропонувала йому частину матеріальної вигоди, обіцяної невстановленими особами за вказану діяльність, на що останній погодився.

ОСОБА_8 не пізніше 17.02.2025 в невстановленому місці передала контакти ОСОБА_10 особі з нік-неймом « ОСОБА_13 », який шляхом телефонної розмови ознайомив останнього з злочинним планом та пообіцяв передати йому 100 доларів США за допомогу ОСОБА_8 у зборі СВП, при цьому ОСОБА_10 погодився та з того часу почав сприяти у виготовленні СВП надаючи своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , для виготовлення ОСОБА_8 вибухових речовин та їх зберігання, а також сприяючи їх подальшому зборі в одне ціле для приведення у готовність.

Відповідно до відведеної ролі ОСОБА_10 мав приєднати датчик цілі (мобільний телефон) до раніше виготовленого ОСОБА_8 частини СВП у вигляді корпусу вогнегасника з вибуховою речовиною в середині, з метою його подальшого їх збору у вибуховий пристрій, його розміщення у місці вказаному невстановленою особою та приведення вдію дистанційним шляхом за допомогою виготовленого кустарним методом датчика цілі у визначений представником рф час.

18.02.2025 в ході проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , виявлено предмети схожі на деталі до саморобного вибухового пристрою які ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зберігали без належних на те дозволів з метою використання для підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

За викладених обставин ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у носінні, зберіганні, передачі та придбанні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 N?638-IV тероризм - суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямовану застосуванні насильства шляхом насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров?я ні в чому невинних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних дій.

Терористична діяльність охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об?єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само, як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму та реагенти, лабораторне приладдя, хімічні реактиви та реагенти, здійснювала їх змішування та хімічні маніпуляції з ними, обладнання, дотримуючись суворої інструкції та використовуючи придбані в побутових магазинах товари широкого вжитку, такі як гідроперит, перекис водню, сірчану кислоту, ацетон, аміачну селітру, алюмінієву пудру та ряд інших невстановлених елементів, в домашніх умовах виготовила нестабільні вибухові суміші, та почала їх зберігати для подальшого використання за адресами свого проживання (кол. АДРЕСА_2 та Воскресенський проспект.

17.02.2025 ОСОБА_8 , розуміючи, що для збору СВП їй необхідні спеціальні знання та прилади, пов?язані з спаюванням електронних частин СВП (датчика цілі), вирішила залучити свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вказаної діяльності та запропонувала йому частину матеріальної вигоди, обіцяної невстановленими особами за вказану діяльність, на що останній погодився.

ОСОБА_8 не пізніше 17.02.2025 в невстановленому місці передала контакти ОСОБА_10 особі з нік-неймом « ОСОБА_13 », який шляхом телефонної розмови ознайомив останнього з злочинним планом та пообіцяв передати йому 100 доларів США за допомогу ОСОБА_8 у зборі СВП, при цьому ОСОБА_10 погодився та з того часу почав сприяти у виготовленні СВП надаючи своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , для виготовлення ОСОБА_8 вибухових речовин та їх зберігання, а також сприяючи їх подальшому зборі в одне ціле для приведення у готовність.

Відповідно до відведеної ролі ОСОБА_10 мав приєднати датчик цілі (мобільний телефон) до раніше виготовленого ОСОБА_8 частини СВП у вигляді корпусу вогнегасника з вибуховою речовиною в середині, з метою його подальшого їх збору у вибуховий пристрій, його розміщення у місці вказаному невстановленою особою та приведення вдію дистанційним шляхом за допомогою виготовленого кустарним методом датчика цілі у визначений представником рф час.

18.02.2025 в ході проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , виявлено предмети схожі на деталі до саморобного вибухового пристрою які ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зберігали без належних на те дозволів з метою використання для підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

За викладених обставин ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у носінні, зберіганні, передачі та придбанні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 N?638-IV тероризм - суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямовану застосуванні насильства шляхом насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров?я ні в чому невинних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних дій.

Терористична діяльність охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об?єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само, як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористична група - група з двох чи більше осіб, які об?єдналися з метою здійснення терористичних актів.

Встановлено, що ОСОБА_8 не сприймаючи державної влади України, сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, перебуваючи у місті Києві, у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше початку лютого 2025 року, перебуваючи на території м. Києва та Київської області, підтримуючи факт відкритої збройної агресії рф проти України, усвідомлюючи, що для досягнення своєї мети військо-політичне керівництво країни-агресора надає злочинні накази щодо вчинення на території нашої держави терористичних актів щодо мирного населення та об`єктів критичної інфраструктури, діючи з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, вирішив надавати представникам російської федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_8 будучи громадянкою України, усвідомлюючи неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, у невстановлені час та місці, але не пізніше початку лютого 2025 року, погодившись на пропозицію невстановленої особи з ім?ям користувача телеграм « ОСОБА_13 », за попередньою змовою з останньою, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в сумі 500 доларів США, вирішила вчинити злочин для підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом виконання завдання, а саме виготовлення саморобного вибухового пристрою та розміщення його в невстановленому місці для загибелі людей.

«Вова Шевченко», врахував особисті характеристики ОСОБА_8 її матеріальний стан, навики, життєвий досвід, наявність дружніх та родинних стосунків, здатність діяти в групі згідно спільно розробленого плану, бездоганно виконувати відведену роль при вчиненні злочинів та виконанні поставлених доручень, дотримуватись спільно обумовлених заходів конспірації, приховувати злочинну діяльність, запобігати викриттю їх протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів.

При здійсненні діяльності невстановлена особа та ОСОБА_8 дотримувалися правил конспірації дій кожного, з цією метою створювалися секретні групи в месенджерах, здійснювався обмін інформацією за певною формою, зміна імен при замовленні через поштового оператора товарів, використання великої кількості телефонних пристроїв та номерів мобільного телефону, їх часта зміна.

Для вчинення готування до терористичного акту невстановлена особа та ОСОБА_8 домовились про наступні дії: невстановлена особа, яка представилась як « ОСОБА_13 », здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності, слідкував за його постійним вдосконаленням, консультував ОСОБА_8 про необхідність використання мобільних месенджерів та закритих чатів в них з метою приховування злочинної діяльності та запобігання викриття правоохоронними органами. Поруч з тим, « ОСОБА_13 » перебуваючи на постійному зв?язку з ОСОБА_8 залучив її для подальшої співпраці з невстановленою особою з нік-неймом «ІНФОРМАЦІЯ_3», який в подальшому здійснював керівництво ОСОБА_8 при виготовленні вибухової речовини, яку планувалося використовувати під час вчинення терористичних актів. При цьому « ОСОБА_13 » забезпечував фінансування вказаної діяльності;

ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, згідно розробленого плану злочинної діяльності та відведеної функції, здійснювала, придбання хімічних реактивів та реагентів, з метою їх використання для виготовлення вибухової речовини та її подальшого закладання та приведення у дію дистанційним шляхом.

Починаючи з початку лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення саморобного вибухового пристрою та подальше його розміщення і приведення у дію для загибелі людей, чітко виконуючи інструкції невстановлених осіб, здійснювала придбання хімічних речовин, лабораторне приладдя, хімічні реактиви та реагенти, здійснювала їх змішування та хімічні маніпуляції з ними, дотримуючись суворої інструкції та використовуючи придбані в побутових магазинах товари широкого вжитку, такі як гідроперит, перекис водню, сірчану кислоту, ацетон, аміачну селітру, алюмінієву пудру та ряд інших невстановлених елементів, в домашніх умовах виготовила нестабільні вибухові суміші, тобто вибухові речовини для подальшого збору з них саморобного вибухового пристрою.

17.02.2025 ОСОБА_8 , розуміючи, що для збору СВП їй необхідні спеціальні знання та прилади, пов?язані з спаюванням електронних частин СВП (датчика цілі), вирішила залучити свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вказаної діяльності та запропонувала йому частину матеріальної вигоди, обіцяної невстановленими особами за вказану діяльність, на що останній погодився.

ОСОБА_8 не пізніше 17.02.2025 в невстановленому місці передала контакти ОСОБА_10 особі з нік-неймом « ОСОБА_13 », який шляхом телефонної розмови ознайомив останнього з злочинним планом та пообіцяв передати йому 100 доларів США за допомогу ОСОБА_8 у зборі СВП, при цьому ОСОБА_10 погодився та з того часу почав сприяти у виготовленні СВП надаючи своє місце проживання для виготовлення ОСОБА_8 вибухових речовин та їх зберігання, а також сприяючи їх подальшому зборі в одне ціле для приведення у готовність.

Відповідно до відведеної ролі ОСОБА_10 мав приєднати датчик цілі (мобільний телефон) до раніше виготовленого ОСОБА_8 частини СВП у вигляді корпусу вогнегасника з вибуховою речовиною в середині, з метою його подальшого їх збору у вибуховий пристрій, його розміщення у місці вказаному невстановленою особою та приведення вдію дистанційним шляхом за допомогою виготовленого кустарним методом датчика цілі у визначений невстановленими особами час та місці.

Вказані дії були припинені правоохоронними органами та 19.02.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 затримано.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні готування до терористичного акту, тобто готування до вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, які створюють небезпеку для життя чи здоров?я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

19.02.2025 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зауважував, що повідомлення про підозру є обґрунтованим та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

20.02.2025 Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який востаннє продовжено до 19.08.2025.

На думку органу досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_8 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Повідомлення про підозру є обґрунтованим та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- Листом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України №8/1/5-2334 від 15.02.2025, у відповідь на доручення в порядку ст. 40 КПК України, відповідно до якого підтверджено факт причетності ОСОБА_8 до вчинення злочинів;

- Протоколом обшуку від 18.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено елементи до СВП та 7 приладдя за допомогою якого вона виготовляла, а також фіскальні чеки щодо закупівлі елементів до саморобного вибухового пристрою;

- Протоколом обшуку від 18.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено елементи до С.ВП та приладдя за допомогою якого вони його виготовляли, а також мобільний телефон ОСОБА_8 з листуваннями;

- ??Протоколом огляду сміттєвого баку що розташований поруч з будинок за адресою: АДРЕСА_5 від 18.02.2025, в ході якого виявлено та вилучено відходи та первинні упакування до речей, які використовувались для виготовлення СВП;

- ??Протоколом огляду предметів від 19.02.2025, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон, який використовували ОСОБА_10 та ОСОБА_8 для прикріплення до СВП для ініціації вибуху саморобного вибухового пристрою;

- ??Протоколом огляду предметів від 19.02.2025, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон, яким вона користувалася під час спілкування, з наявними фотознімками та відеоматеріалами;

- ??Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який надав покази щодо обставин перебування 18.02.2025 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та їх спільної діяльності;

- ??Висновком експерта від 09.07.2025 №77/10, відповідно до якого, речовини, які 18.02.2025 вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_8 , містить ініціюючу вибухову речовину ТАТП (триперекис ацетону);

- Висновком експерта від 10.07.2025 №78/10. Так, експертам на дослідження було надано проби ґрунту до проведення підривних робіт та проби ґрунту після проведення підривних робіт, які проводились працівниками Управління вибухотехнічної служби

Головного управління Національної поліції у м. Києві в ході знищення порошкоподібної речовини сріблястого кольору в пластикову контейнері, яку було виявлено в ході проведення обшуку 18.02.2025 за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 . Відповідно до висновку експерта, проби ґрунту до проведення підривних робіт слідів вибухових речовин не виявлено, а в пробі ґрунту після проведення підривних робіт виявлено гранульовану речовину світло-бежевого кольору у вигляді гранул кулеподібної форми, яка є нітратом амонію, що може бути залишками вибухових речовин системи «окисник-відновник», до складу яких входить аміачна селітра та речовину з металічним блиском, яка містить алюміній і, який може використовуватись при виготовленні саморобної вибухової речовини системи «паливо плюс окисник», а також містить у своєму складі іони амонію та нітрат іони, які можуть бути продуктами розкладу вибухових речовин системи «окисник-відновник», до складу яких входить аміачна селітра;

- іншими доказами, здобутими під час досудового розслідування в сукупності.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року строк досудового розслідування продовжено до 19.10.2025 включно.

На думку органу досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_8 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки інші більш м?які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

В ході досудового розслідування наразі не встановлено всіх осіб, які причетні до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов?язаних із злочинами проти основ національної безпеки України та громадської безпеки.

В ході досудового розслідування зібрано достатню кількість доказів, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, досудове розслідування не представляється за можливе, так як необхідно провести значну кількість слідчих та процесуальних дій, зокрема:

- розсекретити матеріальні носії інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що мають доказове значення в кримінальному провадженні та процесуальних рішень про надання дозволу на їх проведення, зокрема розсекреченню підлягають клопотання про дозвіл на проведення НСРД, ухвали про надання дозволу на проведення НСРД, доручення оперативним підрозділам, постанови про їх проведення.

Вказаних документів за час досудового розслідування складено в великій кількості, тому розсекречення займе великий проміжок часу;

- кваліфікувати всі епізоди злочинних дій підозрюваної після надходження висновку експертизи, після чого внести додаткові епізоди злочинної діяльності до ЄРДР, об?єднати їх та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру (у кримінальному провадженні за ст. 263-1 КК України);

- ??по нікнеймам « ОСОБА_13 », «ІНФОРМАЦІЯ_3» та по всім іншим нікнеймам, що містяться в матеріалах кримінального провадження, встановити ID - ідентифікатори, дати та історії змін нікнеймів, а також Telegram канали, у яких ці ID - ідентифікатори відображалися;

- ??на підставі отриманих за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій доказів, вирішити питання про необхідність проведення інших слідчих (розшукових) дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваних, пом?якшують чи обтяжують покарання;

- ??з урахуванням усіх отриманих відомостей, повідомити підозрюваним кінцеву підозру;

- сформувати матеріали кримінального провадження для виділення, скласти реєстр виділених матеріалів та виконати вимоги ст. 290 КПК України, що вважаючи на об?єми зібраного матеріалу займе тривалий проміжок часу.

У строк досудового розслідування вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії виконати не представилось за можливе, у зв?язку зі значним їх обсягом.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Підставою для продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останнього у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховатися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі або довічне ув?язнення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Також встановлено, що підозрювана має право виїзду за кордон у період військового стану, остання може спробувати покинути територію У країни з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім цього враховуючи специфіку розслідуваного кримінального провадження, ОСОБА_8 ознайомлена з методами конспірації та переховування.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на даний час встановлюються всі речі (речові докази) та документи, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення,

ОСОБА_8 , у зв?язку з чим, є достатні підстави вважати, що у неї є інші співучасники на території м. Київ, із якими остання може вчинити ряд дій спрямованих на знищення і спотворення будь-яких речей та документів, що мають значення для даного кримінального провадження. Наразі органом досудового розслідування проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцезнаходження та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів по даному кримінальному провадженні, а саме: засобів зв`язку, технічних пристроїв збору інформації, та обладнання для шифрування розмов, а також отримання інших доказів, які підтвердять вину ОСОБА_8 . У випадку необрання останній запобіжного заходу, існує ризик втрати, знищення та спотворення електронних речових доказів за допомогою інших технічних пристроїв, що беззаперечно підтверджують вину останнього.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик ґрунтується на тому, що підозрювана самостійно або через інших осіб, завдяки своїм спільникам, іншим особистим якостям чи можливостям може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, знищити речові докази та документи;

???Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: серед оточення підозрюваної є невстановлені учасники кримінального правопорушення, яких остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що ускладнить, або зробить неможливим притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Дана спроба виникала у підозрюваної, що підтверджується шляхом проведенням аналізу його поведінки, зафіксованої під час проведення слідчих (розшукових) дій та проявляється у сукупності заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності.

???Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється: з огляду на те, що підозрювана вчинила кримінальні правопорушення, переслідуючи корисливий мотив, з метою одержання грошових коштів, а також той факт, що ОСОБА_8 не має законних джерел доходу, відтак може вчинити нові злочини для отримання грошових коштів для подальшого існування.

Враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаних кримінальних правопорушень та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її судом винуватою, є всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинить нові або продовжуватиме вчиняти злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об?єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на подальший строк досудового розслідування.

З урахуванням викладених обставин жоден інший більш м?який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-258-5,, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-

442 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначав, що підозрювана ОСОБА_8 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі може вчинити спробу незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали визначено до 11.10.2025 включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Зазначив, що ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Врахував, що покази свідків, у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_8 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Вважав, що наявність ризику знищення, приховання та спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, так як досудове розслідування триває, здійснюються заходи з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення є доведеними.

Зазначив, що ризик вчинення останньою іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється є доведеним, так як остання усвідомлює тяжкість настання можливого покарання, може вчиняти дії для його уникнення та зважаючи на корисливий мотив інкримінованих ОСОБА_8 злочинів.

Зазначив, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутній, так як наявність такого ризику органом досудового розслідування нічим не обґрунтований та є виключно припущенням.

Врахував, те що досудове розслідування триває, здійснюються заходи до встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до вказаного кримінального провадження.

Зазначив, що при продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_8 , у тому числі наявність чотирьох дітей, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначив, що мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Прийшов до висновку, що ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому остання підозрюється, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами. Вважав, що стосовно ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання нею своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Зазначив, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваної, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Зазначив, що існують підстави та обставини, не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , 09.09.2025 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою.

Стверджував, що ризики, відповідно до ст. 177 КПК України, відсутні, а стороною обвинувачення обґрунтованих доказів на їх підтвердження не надано.

Зазначив, що головним аргументом сторони обвинувачення є посилання на тяжкість вчиненого правопорушення та виключно на припущення.

Ризик знищення, приховання, спотворення речей чи документів обґрунтовується припущеннями прокурора, не містить реального доказу існування.

Ризик впливу на свідків недоведений, немає жодного факту впливу підозрюваної ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню не підтверджується, так як підозрювана зацікавлена в найшвидшому розкритті кримінальної справи.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ґрунтується на власній думці органу досудового розслідування.

Зазначив, що повідомлена підозра є необґрунтованою.

Зазначив, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має чотирьох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, має значні травми, проходила реабілітацію, її стан здоров`я може погіршуватись в будь-який момент, раніше не судима.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000122 від 04.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 с. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

19.02.2025 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.02.2025 Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який востаннє продовжено до 19.08.2025 року.

Колегія суддів прийшла до висновку, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що всупереч доводам апеляційної скарги рішення про продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою прийнято слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства. При прийнятті вказаного рішення враховано, що матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної, а також те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжких, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 до довічного позбавлення волі, а також розгалужене коло зв`язків.

При продовженні строку дії запобіжної заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також було враховано вік підозрюваної та стан її здоров`я, її майновий та сімейний стан, репутацію, відомості щодо судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

При цьому, слідчим суддею вірно встановлено, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 , під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваної, та ту обставину, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу, не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 .

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи, в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, тому підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта на недоведеність підозри та продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялись, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 , підозри.

Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому посилання апелянта на те, що описанні у клопотанні діяння не містять всіх елементів складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження сторони захисту, що тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 беззаперечно призводить до погіршення стану його здоров`я, оскільки в умовах слідчого ізолятору немає можливості забезпечити належний догляд, необхідне лікування, медичні процедури тощо, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду. При цьому особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Крім цього, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної ОСОБА_8 , зауважуючи на наступному.

Згідно ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, то слідчий суддя мав право не визначити розмір застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3