Справа № 131/883/25
провадження №1-кп/136/111/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 28.05.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора, Іллінецького району, жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, пенсіонера, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців, організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Крім того, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття на військовий облік призовників та відповідні обов`язки громадян України.

На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ІНФОРМАЦІЯ_2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022, у порядку, визначеному розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 952/8/42/641 від 22.05.2022, представники ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюють, серед іншого, оповіщення та вручення за його результатами повісток на прибуття у відповідні ІНФОРМАЦІЯ_2 для звіряння облікових даних та проходження військово-лікарської комісії в приміщеннях органів соціального забезпечення, виконкомах органів місцевого самоврядування, територіальних громад тощо та при патрулюванні вулиць, у місцях масового скупчення населення спільно зі співробітниками національної поліції та Національної гвардії України.

У відповідності до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 952/8/42/1050 від 12.07.2022, описана вище діяльність, спрямована на оповіщення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 при спільному патрулюванні зі співробітниками Національної поліції також має здійснюватися при перевірці дотримання закладами, підприємствами комендантської години, при затриманні громадян, які порушили правила військового обліку та при рейдових заходах під час відпрацювання визначених районів (сіл, селищ, вулиць, гуртожитків тощо).

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 17.03.2023 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Іллінці Вінницької області, використовуючи власний мобільний термінал: «РОСО М3» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , достовірно знаючи, що з 24 лютого 2024 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави - України та усвідомлюючи, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 при спільному патрулюванні зі співробітниками Національної поліції України, на підставі описаних вище нормативно-правових актів здійснюється оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, діючи умисно, з мотивів ворожої налаштованості до діяльності співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перешкоджання законній діяльності вказаних збройних формувань, розпочав адміністрування та інформативне наповнення спільноти під назвою «Чужа поліція» в додатку для обміну повідомленнями «Viber». За допомогою зазначеної вище спільноти ОСОБА_3 та інші на даний час невстановлені її учасники, поширюють інформаційний контент про місця перебування та маршрути слідування представників ІНФОРМАЦІЯ_2, чим сприяють особам призивного віку в уникненні мобілізації та здійснюють перешкоджання ефективної діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Орієнтовно з початку березня 2023 року ОСОБА_3 , будучи адміністратором (суперадміністратором), наділений технічними можливостями, а саме: корегування, розміщення, видалення інформаційного контенту у зазначеній вище спільноті. Тому, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді зриву мобілізаційного процесу, на території Вінницької області Іллінецького району, ОСОБА_3 розміщував особисто та сприяв іншим учасникам спільноти у розміщенні повідомлень з інформацією про місця здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 описаних вище заходів із оповіщення населення призивного віку, ситуації на стаціонарних блокпостах, зокрема, наявності/відсутності на них представників ІНФОРМАЦІЯ_2, а також співробітників Національної поліції України.

У подальшому, ОСОБА_3 , на виконання свого злочинного задуму, спрямованого на перешкоджання законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2, не лише ігнорував розміщення таких відомостей у контрольованій ним спільноті, але й спонукав до публікації інформаційного контенту саме про місця перебування та маршрути пересування представників ІНФОРМАЦІЯ_2 інших учасників групи.

Так, ОСОБА_3 , використовуючи власний мобільний термінал марки «РОСО М3» ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 та НОМЕР_4 зареєстрований у спільноті «Чужа поліція» під іменем « ОСОБА_5 », перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місті на території міста Іллінці Вінницької області, здійснював розміщення наступного інформаційного контенту за наступних обставин:

17.03.2023 о 19 год. 06 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Напевно потрібно створити ще групу наш військомат»;

02.04.2023 о 08 год. 27 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «1610 Паріївка»;

10.07.2024 о 09 год. 16 хв. ОСОБА_3 залишив повідомлення «1475 гермес»;

13.08.2024 о 08 год. 55 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «До Оратова чисто»;

16.08.2024 о 12 год. 56 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «1602 з Лисої Гори на Красненьке»;

17.08.2024 о 14 год. 34 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Вінниця Іллінці чисто».

04.09.2024 о 10 год. 53 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «1475 Лиса гора;

10.09.2024 о 14 год. 33 хв. ОСОБА_3 наступного змісту: «1602 Лиса гора на Васильківку»;

15.09.2024 о 17 год. 02 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Аутлендер Лиса Гора на Красненьке»;

22.09.2024 о 20 год. 08 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Іллінці Кальник місячно»;

25.09.2024 о 11 год. 42 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Вінниця Липовець рекація у вигляді «сонця»»;

Того ж дня о 12 год. 05 хв ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту « Липовець Іллінці рекція у вигляді «сонця»;

ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09 год. 56 хв. користувач під іменем « ОСОБА_8 » розмістив повідомлення наступного змісту «Пролісок ще стоять!», на що користувач під іменем « ОСОБА_9 » о 10 год. 08 хв. залишила повідомлення наступного змісту «А де цей пролісок?», після чого користувач « ОСОБА_5 » о 10 год. 10 хв. відповів на дане повідомлення залишивши повідомлення наступного змісту «Біля пожежної частини», тим самим підтверджуючи власні злочинні наміри та основну мету функціонування спільноти - перешкоджання ефективній діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 по оповіщенню військовозобов`язаних;

26.10.2024 о 16 год. 18 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Шановні учасники групи будьте уважними. Група створювалась для Іллінецької громади але зараз в групі є багато учасників з інших територіальних громад, тому йде трошки плутанина хто, де, коли який пост стоїть. Тому читайте уважно.»;

25.02.2025 о 13 год. 42 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Вінниця Іллінці реакція у вигляді «Сонця»»;

26.02.2025 о 17 год. 29 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «Аутлендер на Василівка »;

04.03.2025 о 15 год. 49 хв. ОСОБА_3 розмістив повідомлення наступного змісту: «1602 на Василівку ».

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суду пояснив, що з початку березня 2023 року він приєднався до спільноти під назвою «Чужа поліція» в додатку для обміну повідомленнями «Viber» та був зареєстрований як суперадміністратор. За допомогою зазначеної спільноти він та інші учасники поширювали інформаційний контент про місця перебування та маршрути слідування працівників поліції, до групи яких залучались представники ІНФОРМАЦІЯ_2, легковажно віднісся до цього, утім в подальшому усвідомив, що такі його дії сприяли особам призивного віку в уникненні від мобілізації та перешкоджанню діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2. Підтвердив, що здійснював розміщення інформаційного контенту, зазначеного в обвинувальному акті. Про вчинене щиро жалкує, зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати, зазначив, що переоцінив свої життєві цінності та в повному обсязі усвідомив наслідки своїх дій, як для держави так і для суспільства в чому щиро розкаюється, готовий понести покарання, спроможний сплатити штраф лише у мінімальному розмірі визначеному КК України, оскільки він хворіє, тому потребує коштів на лікування, а також має на утриманні малолітнього сина на утримання якого сплачує аліменти.

Суд переконався, що покази обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, він не оспорював правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість у повному обсязі та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та обмежився показами обвинуваченого, письмовими доказами, що характеризують його особу, вирішенням долі речових доказів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальні засади призначення покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває та за медичною допомогою не звертався.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, на що вказує довідка видана Іллінецькою міською радою Вінницького району Вінницької області.

Згідно довідки наданої КНП «Іллінецька міська лікарня Іллінецької міської ради» від 17.03.2025 ОСОБА_3 потребує постійного лікування (інсулінотерапія).

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав як в ході досудового розслідування так і судового розгляду кримінального провадження, висловив щирий жаль з приводу вчиненого діяння, засуджує свою поведінку, зазначив, що зробив належні висновки та готовий нести покарання, при цьому вживав заходів щодо розкриття всіх відомих йому обставин, вчиняв дії спрямовані на розкриття злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує висновки наведені у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 (справа № 166/1065/18) щодо щирого каяття та у постанові від 12.12.2023 у справі №127/10701/20 Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо активного сприяння розкриттю злочину.

Разом з цим, суд зауважує, що зазначена в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану (п.11. ст.67 КК України) не може бути взята до уваги, адже кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, відповідно до диспозиції, яка описує якою має бути поведінка особи, передбачає вчинення дій в особливий період, який може існувати як до введення правового режиму воєнного стану, так і після його припинення чи скасування, що є більш широким поняттям і включає в себе, зокрема, і воєнний стан, тому на думку суду, зазначення цієї обставини додатково в якості обтяжуючої є недоцільним.

Вказана позиція була озвучена прокурором у судовому засіданні.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості, справедливості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, яка не передбачає інших альтернативних покарань.

Разом із тим, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Вказаний висновок суду ґрунтується й на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 суттєво змінив свої погляди та розкаявся у вчиненому, що свідчить про його позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, суд вважає, що іспитовий строк сприятиме вихованню засудженого в дусі додержання законів України, тобто формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді штрафу, про що просив прокурор у судових дебатах, суд не вбачає з огляду на майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, отримує дохід лише у виді пенсійних виплат, має малолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти, доказів наявності у нього рухомого чи нерухомого майна суду не надано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 11.03.2025, суд вирішує відповідно до положень ст.174 КК України.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а також положень ст. 96-1, 96-2 КК України, тому вважає за необхідне до речового доказу у вигляді мобільного телефону застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 65 КК України, ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком рахувати з дня проголошення вироку.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2025, - скасувати.

Речові докази: мобільний термінал марки «РОСО М3» ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картою оператора мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_3 - які передано до кімнати зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_6, - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1