Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1219/23
Провадження № 1-в/376/85/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання фахівця Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

в с т а н о в и в:

До Сквирського районного суду Київської області надійшло клопотання фахівця Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київської області про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі перебуває вирок Сквирського районного суду Київської області від 22.05.2023, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.126-1 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили, разом з тим ОСОБА_4 до його виконання не приступив, оскільки був призваний за мобілізацією на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , після чого переведенийдо ВЧ НОМЕР_2 де продовжує військову службу. Вирок не виконано. На теперішній час сплив строк давності обвинувального вироку, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, тому в силу положення п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України засудженого слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

В судовому засіданні представник органу пробації не з`явився, подав заяву з проханням проводити судовий розгляд без його участі.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, вказав про наявність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Засуджений ОСОБА_4 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, з матеріалів справи вбачається, що останні продовжує військову службу.

У відповідності до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання з розгляду клопотання засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання, особову справу, заслухавши думку прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених ч. 6ст. 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Частинами 1, 2 статті 80 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та імперативні строки, сплив яких, є підставою для звільнення засудженої особи від відбування призначеного їй цим вироком покарання, крім покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80КК України).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК Українине містить.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, оскільки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року).

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, умовами звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, є: 1) закінчення строку виконання обвинувального вироку, який визначений конкретними часовими межами, 2) відсутність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання; 3) невчинення протягом строків давності виконання вироку нового злочину.

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 22.05.2023 ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 23.06.2023.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 17.07.2023 призваний до військової служби під час мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 .

Передбачений ч. 1ст. 80 КК України строк давності виконання вироку Сквирського районного суду Київської області від 22.05.2023 закінчився 23.06.2025.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді громадських робіт не свідчить про його ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до інформації УІАП ГУНП в Київській області, сформованої станом на 26.09.2025, ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності виконання вироку не вчиняв.

Згідно ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1 ст. 80 КК України, правові перешкоди відсутні.

Враховуючи те, що з дня набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 минуло більше двох років, до закінчення строку давності виконання вироку засуджений нового кримінального правопорушення не вчинив, фактів ухилення від виконання вироку не встановлено, тому останнього слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання фахівця Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 22.05.2023 у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1