Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5090/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/264/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000898 за апеляційною скаргою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2025 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000898 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України повернуто прокурору,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України є помилковим, оскільки всі вимоги зазначеної норми прокурором дотримано. Звертає увагу на те, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що кримінальне провадження №0000898 від 18.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 було виділене з кримінального провадження №0000886 від 17.02.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке 25.06.2024 року було скеровано до Богунського районного суду м. Житомира, де перебуває на розгляді на даний час, а тому посилання суду першої інстанції на те, що відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не виконано вимоги ст.290 КПК України є помилковими. Вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, також не відповідає дійсності, оскільки в ньому зазначено, що місце вчинення інкримінованого злочину є приміщення лабораторії з контролю якості виробництва Служби автомобільних доріг у Житомирській області за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 16. Стверджує, що вказана в обвинувальному акті обставина «у невстановленому місці та у невстановлений час» стосується виключно моменту виникнення у обвинувачених умислу на вчинення злочину, а тому не має значення для визначення підсудності даного кримінального провадження.

В ухвалі суду зазначено, що до Богунського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000898 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 заявила клопотання, підтримане обвинуваченими про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначила, що у вказаному обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 , що унеможливлює якісно і у повній мірі здійснювати його захист, а також пред`явлене останньому обвинувачення суперечить вимогам п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, оскільки у ньому невстановлено місце та час вчинених правопорушень, наявні суперечності щодо ролей «фігурантів» злочину, відсутнє чітке визначення грошового виміру майна, яким заволодів особисто ОСОБА_7 , порушено презумпцію невинуватості при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо осіб, які вказані як співучасники.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не містить обставин, що відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме не містить місця вчинення кримінальних правопорушень. Зазначена у вказаному обвинувальному акті обставина "у невстановленому місці та у невстановлений час" перешкоджає правильному визначенню підсудності кримінального провадження. Крім того, в обвинувальному акті містяться твердження про участь у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень інших певних осіб, що не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із вказанням певної ролі цих осіб у вчиненні злочинів, що порушує їх права.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є суттєвою та не дає можливості для призначення провадження до розгляду.

Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частини статей закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення.

Також, в обвинувальному акті зазначені анкетні дані обох обвинувачених; анкетні відомості потерпілого; найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинувачених; розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, а також розмір витрат на залучення експертів. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акту також додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено дані про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, про прийняті процесуальні рішення, відомості про заходи забезпечення кримінального провадження застосовані в ході досудового розслідування, а також розписки обвинувачених та їхніх захисників про отримання копії обвинувального акта.

Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акта регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік є вичерпним.

Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Перевіривши підстави, з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України зазначається інформація про обставини, які фактично не встановлені, на думку апеляційного суду є безпідставним, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими.

Крім того, як вбачається зі змісту ухвали, в порушення вимог ст. ст. 314, 315 КПК України, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки тих обставин, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті.

Зокрема, це твердження суду першої інстанції щодо не встановлення дати, часу, місця вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки до повноважень суду в ході підготовчого судового засідання не належить дослідження обставин кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті зазначено місце вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, а саме: приміщення лабораторії з контролю якості виробництва Служби автомобільних доріг у Житомирській області за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 16.

Посилання суду першої інстанції на наявність в обвинувальному акті слів «у невстановленому місці та у невстановлений час» також є безпідставним, оскільки вони стосується виключно моменту виникнення у обвинувачених умислу на вчинення злочину, а тому не мають значення для визначення підсудності даного кримінального провадження, враховуючи, що місце кримінального правопорушення вказано в обвинувальному акті.

Зазначення місцевим судом про те, що в обвинувальному акті міститься твердження про участь у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень інших певних осіб, що не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим порушено їхні права, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, а саме реєстру, матеріали кримінального провадження №0000898 від 18.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були виділені прокурором з кримінального провадження №0000886 від 17.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

При цьому, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000886 від 17.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 та ч.5 ст.191 КК України, 25.06.2024 було направлено до Богунського районного суду м. Житомира, де він перебуває на розгляді і по теперішній час.

А тому в межах даного кримінального провадження №0000898 щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_8 вказані особи при необхідності можуть бути допитанні судом без порушення їх прав.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2025 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000898 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: