ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/979/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000268 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, працюючої провідним бухгалтером фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено.

У статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто

на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати

її територію. Проте, таке право не є абсолютним і може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану, конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, у тому числі статтею 33 Конституції України, можуть бути обмежені.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р.

№ 57 (в редакції Постанови № 285 від 13.03.2025), виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації на час введення на території України надзвичайного або воєнного стану, заборонено.

Відповідно до пункту 2-1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України воєнного стану право

на перетин державного кордону мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Так, всупереч вищевказаним положенням законодавства, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше квітня 2024 року, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі від 18 до 60 років через державний кордон України під час дії воєнного стану, виїзд яким заборонений, шляхом укладання з нею за грошову винагороду «фіктивного» шлюбу, оскільки вона має групу інвалідності, та переправлення через державний кордон, як особи, яка має дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжує її для виїзду за межі України, з метою уникнення такими чоловіками мобілізації до Збройних сил України та подальшого незаконного виїзду до країн Європейського Союзу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі від 18 до 60 років через державний кордон України під час дії воєнного стану, виїзд яким заборонений, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, розуміючи порядок перетину державного кордону України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше квітня 2024 року, створила у мобільному додатку «Telegram» використовуючи ім`я користувача « ОСОБА_6 », у Телеграм-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оголошення щодо можливості переправлення чоловіків призовного віку за грошову винагороду через державний кордон України, з метою подальшого оформлення громадянам України чоловічої статі призовного віку фіктивної довідки до акту медико-соціальної експертної комісії із визначенням групи інвалідності з та, як наслідок, уникнення мобілізації до Збройних сил України.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , 02.03.2025 під час спілкування у мобільному додатку «Telegram» з громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою, якій на період дії воєнного стану виїзд за межі країни заборонений, запевнила останнього, що допомагає чоловікам призовного віку у оформленні відповідних документів для уникнення мобілізації у Збройні Сили України із можливістю виїзду за межі України та запропонувала за бажанням узгодити деталі при особистій зустрічі у місті Києві, на що ОСОБА_7 погодився та ОСОБА_3 сказала підтримувати з нею зв`язок у мобільному додатку «Telegram» за ім`ям користувача « ОСОБА_6 ».

Після цього, 01.04.2025 приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , з метою реалізації своїх злочинних намірів, перебуваючи на узбіччі дороги біля будинку № 3 по вулиці Андрія Малишка у місті Києві, під час особистого спілкування з ОСОБА_7 повідомила останньому, що з метою безперешкодного перетину ним державного кордону України та уникнення мобілізації до Збройних Сил України необхідно укласти з нею фіктивний шлюб, оскільки з її слів вона є інвалідом ІІ групи через відсутність нирки і він у випадку укладення з нею шлюбу зможе безперешкодно виїхати за кордон, оскільки це буде законною підставою для отримання відстрочки від мобілізації, за що необхідно буде сплатити їй грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, з яких половину, тобто 4 500 доларів США потрібно буде передати їй одразу після укладення шлюбу, а іншу половину безпосередньо перед перетином кордону. Також ОСОБА_3 повідомила, що потрібно буде вивчити побільше особистої інформації один про одного, у тому числі імена батьків, зробити побільше спільних фото тощо, щоб при необхідності показати їх працівникам Державної прикордонної служби України під час перетину кордону, якщо у них виникнуть сумніви чи дійсно ОСОБА_7 і ОСОБА_3 є сімейною парою і давно знають один одного, на що ОСОБА_7 погодився.

У подальшому, 24.04.2025 приблизно о 12 годині ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, маючи на меті укласти фіктивний шлюб з ОСОБА_7 з метою усунення перешкод у перетині державного кордону України, разом з ним звернулась до Центру надання адміністративних послуг Дарницької РДА в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. С. Олійника, 21 з наміром укладення шлюбу, під час чого співробітник зазначеного Центру повідомив їм, що найближча церемонія укладання шлюбу може відбутись 29.04.2025 о 12 годині у приміщенні зазначеного Центру і, отримавши від ОСОБА_3 та ОСОБА_7 згоду, зарезервував відповідну дату та час укладання шлюбу.

29.04.2025 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_7 біля будівлі Центру надання адміністративних послуг Дарницької РДА в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. С. Олійника, 21, де звернулись до працівника зазначеного центру з наміром укладення шлюбу, пославшись на раніше зарезервовану дату та час його укладення, а саме на 12 годину 29.04.2025.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі від 18 до 60 років через державний кордон України під час дії воєнного стану, виїзд яким заборонений, ОСОБА_3 , 29.04.2025 приблизно о 12 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у будівлі Центру надання адміністративних послуг Дарницької РДА в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. С. Олійника, 21, у присутності відповідної посадової особи зазначеного Центру, уклала шлюб з ОСОБА_7 , засвідчивши своїм підписом відповідну заяву та отримавши свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.04.2025 та НОМЕР_3 від 29.04.2025 по одному примірнику для кожного із подружжя, після чого залишили приміщення Центру надання адміністративних послуг Дарницької РДА в м. Києві та на пропозицію ОСОБА_3 прослідували до орендованого нею автомобіля марки «Renault Talisman», коричневого кольору, номерні знаки НОМЕР_4 , в салоні якого ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 на її прохання раніше обумовлені грошові кошти за організацію укладання «фіктивного» шлюбу із останньою, яка має групу інвалідності, та переправлення через державний кордон, як особи, яка має дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжує її для виїзду за межі України.

Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показала, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Мотивом таких дій був важкий матеріальний стан, стан здоров"я та наявність на утриманні батьків пенсіонерів.

Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 332 України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та усунення перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, добровільне ініціювання питання про розірвання фіктивного шлюбу.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, незаміжня, проходить військову службу на посаді провідного бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , є інвалідом ІІІ групи, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має вищу освіту, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні батьків пенсіонерів які хворіють, злочин вчинила через складне матеріальне становище, добровільно ініціювала питання про розірвання фіктивного шлюбу та враховуючи кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі передбаченої ч. 3 ст. 332 КК України, а саме 5 років позбавлення волі та без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймать певні посади чи займатися певною діяльністю.

Крім того, суд, проявляючи гуманність, враховуючи приписи ст.ст. 50,65 КК України, беручи до уваги те, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення, враховуючи особу обвинуваченої, її вік і стан здоров"я та ставлення до скоєного, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, проходження військової служби, заяву батька про перерахування застави в розмірі 242 240 гривень на потреба ЗСУ, приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, однак у максимальних межах, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до приписів ст.77 КК України суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити їй покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України буз погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 витрати за проведення молекулярно - генетичної експертизи № СЕ-19/111-25/27888-БД від 21.05.2025 року в розмірі 10 602 гривні 97 копійок.

Речові докази - автомобіль "Рено" д.н.з. НОМЕР_4 , годинник "Gelius Pro model GP-SW012", ключі, ноутбук марки "Леново", документи та банківські картки, вилучені в ході обшуку автомобіля "Рено" д.н.з. НОМЕР_4 , мобільні телефони "Xiaomi Hyper OS" та "Honor ", три флеш - накопичувачі - повернути власнику, печатку в/ч НОМЕР_1 , несправжні (імітаційні) засоби у вигляді грошових купюр номіналом по 100 доларів США у кількості 45 одиниць - знищити, обидва примірники свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 29.04.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Грошові кошти в сумі 55 665 гривень та 5 Євро повернути власнику знявши із них арешт.

Після набрання вироком законнолї сили заставу в розмірі 242 240 гривень внесену ОСОБА_8 за ОСОБА_3 перерахувати на спеціальний рахунок для потрею Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: