Провадження №: 1-кп/755/1788/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2025 року за № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 166 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного судом м. Києва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2025 року за № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 166 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки клопотання прокурора є необґрунтованим, зазначив, що обвинувачена є неповнолітньою, раніше не судима, просив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захыд у вигляді особистого зобов`язання.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_3 просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши учасників провадження на рахунок наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись 176-178, 194, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти прокурора, слідчого або суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на обвинувачену ОСОБА_3 строком на два місяці, тобто 20 січня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: