Справа №523/499/26
Провадження №1-кс/523/1068/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності слідчої ОСОБА_5 , підозрюваної, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше судимої:

- 29.09.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.190 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 34000 гривень.

- 11.04.2024 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

- 21.06.2024 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст.185 ч.4, 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі. 6.02.2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду кримінальне провадження закрите.

За змістом клопотання зареєстрованої за адресом: м. Одеса, вул. Л. Толстого, буд.7.

Тимчасово проживаючої за адресом: АДРЕСА_1

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.4, 361 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом клопотання слідчого встановлено, що 26.09.2025 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно повторно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході спілкування з ОСОБА_7 , який завітав до неї в гості, передав останній належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 в корпусі графітового сірого кольору вартістю 5775 гривень для його заряджання, при цьому ОСОБА_6 , отримавши мобільний телефон, заздалегідь не мала наміру повертати чуже майно, залишивши його в іншій кімнаті. Скориставшись сприятливими умовами, що ОСОБА_7 покинув приміщення квартири та чекав на вулиці, ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном потерпілого, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5775 гривень.

Крім цього, 5.11.2025 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаною, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, продовженого Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., №734 від 6.11.2023р., №49 від 5.02.2024р., №271/2024 від 6.05.2024р., №469/2024 від 23.07.2024р., №740/2024 від 28.10.2024р., №26/2025 від 14.01.2025 року, №235/2025 від 15.04.2025 року; №478/2025 від 17.07.2025р., Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3564-IX від 6.02.2024р., №3684-IX від 8.05.2024р., №3891-IX від 23.07.2024р., №4024-ІХ від 29.10.2024р., №4220-IX від 15.01.2025р., №4356-ІХ від 16.04.2025р., №4524-ІХ від 15.07.2025р., знаходячись на ринку «Північний», розташованому по вул. Князя Володимира Великого, 114/2 в м. Одеса, діючи повторно навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, обійнявши останнього, шляхом вільного доступу, таємно викрала із нагрудної сумки потерпілого ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04е» в корпусі чорного кольору імей: НОМЕР_3 вартістю 4466,50 гривень, після чого покинула місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4466,50 гривень.

Надалі, ОСОБА_6 5.11.2025 року, перебуваючи на території Пересипського району міста Одеси, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу щодо викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_9 , діючи повторно умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи раніше викрадений у потерпілого мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04е» імей: НОМЕР_3 , знайшовши в смс -повідомленнях пароль від мобільного додатку АТ КБ «Приватбанк», зайшла до WEB-банкінгу «Приват24», де замінила пароль за допомогою номеру телефону, тим самим забезпечивши доступ до WEB-банкінгу «Приват24» потерпілого, який відповідно Законів України «Про платіжні системи» та «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є програмно технічним комплексом та інформаційною системою, після чого без відома та згоди ОСОБА_9 протиправно здійснила авторизацію до програмного додатку «Приват 24» через мережу Інтернет, отримавши доступ до конфіденційної інформації потерпілого, його банківських рахунків, реквізитів платіжних карток, які відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» є банківською таємницею, у такий спосіб ОСОБА_6 своїми протизаконними діями здійснила несанкціоноване втручання до інформації, що обробляється в автоматизованих системах, що призвело до витоку інформації з метою особистого збагачення, при цьому оформила мікрозайм у сумі 5000 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_4 , який належить потерпілому та в подальшому створила онлайн картку, банківський рахунок № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , на який здійснила переказ грошових коштів на суму 4800 гривень.

Крім цього, 5.11.2025 року у період часу о 15:47 год. та 15:49 годин, ОСОБА_6 , знаходячись на території Пересипського району м. Одеса, використовуючи раніше викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04е» імей: НОМЕР_3 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом зняття готівки з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 через банкомат, який розташований в приміщенні магазину «Таврія В» за адресом : м. Одеса, вул. Князя Володимира Великого, 123, у сумі 10000гривень та 10000 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , знаходячись на території Пересипського району м. Одеса, використовуючи раніше викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04е» імей: НОМЕР_3 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом зняття готівки з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 через банкомат, який розташований за адресом: м. Одеса, вул. Князя Володимира Великого, 75А, у сумі 13000 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд. Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 31700 гривень.

За даним фактом відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.4, 361 ч.1 КК України 2.10.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001643.

30.12.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно; за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану; за ст.361 ч.1 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних систем.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , протоколами огляду предметів; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами у їх сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_6 доставлена до суду без протоколу затримання.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що підозрювана здійснила низку кримінальних правопорушень, серед іншого за ст.185 ч.4 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, офіційно не працевлаштована, відсутнє постійне джерело доходів, засобами для існування є незаконна діяльність, не має міцних соціальних зв`язків, усталеного способу життя, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів майнової спрямованості, однак висновків для себе не зробила, знову вчинила нові кримінальні правопорушення проти власності, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки підозрюваній відоме їх місце знаходження.

Прокурор ОСОБА_13 підтримала клопотання слідчого, так як вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованих їй злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.4, 361 ч.1 КК України, не працевлаштована, не має постійних джерел доходів, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, діти підозрюваної знаходяться під наглядом держави, вона не цікавиться їх життям, не здійснює догляд, веде асоціальний спосіб життя, висновків для себе не зробила, продовжила злочинну діяльність, вчинила нові злочини, поведінка підозрюваної на думку прокурора дає підстави вважати, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання про обрання відносно її підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що це є винятковим запобіжним заходом, прокурором не доведено, що ризики існують, просила застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі якщо суд дійде до висновку про обрання тримання під вартою, просила визначити мінімальний розмір застави, передбачених для тяжких злочинів.

Підозрювана ОСОБА_6 просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, додатково зазначаючи, що вину в інкримінованих їй злочинах визнає повністю.

Слідча ОСОБА_5 підтримала клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_13 в якості репліки зауважила, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту навіть цілодобовий є не дієвим, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи під домашнім арештом, перший епізод шахрайства вчинила у нічний час доби, знаходячись у себе вдома, тобто домашній арешт не є стримуючим фактором, який може запобігти ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрювану, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.4, 361 ч.1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, умисно ухилятися від явки до слідчого та суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_6 .

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи особу підозрюваної, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 знову вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану, що характеризує її як особу схильну до скоєння злочинів, не працевлаштована, не має легальних джерел доходів, міцних соціальних зв`язків, утриманців, з урахуванням наявності реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .

Крім цього, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваної, зважаючи на характер і обставини інкримінованих ОСОБА_6 діянь, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання підозрюваним обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2026р. становить 3328 гривень, що на думку слідчого судді буде спів мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Разом з цим, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваній роз`яснюються її обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної та її явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0001643 від 2.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

Взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту у залі суду.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2026р. складає 199680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 8.01.2026 року заставна сума за ОСОБА_6 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 08.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.03.2026 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1