Справа № 369/1557/19
Провадження №1-кп/367/79/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нураталди Актогайського району Карагандинської області Казахської РСР, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), -

встановив:

05 лютого 2019 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року подання голови Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволене, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) направлене на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

18 серпня 2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю ОСОБА_1 визначено головуючим суддею у даній справі у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_8

11 грудня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).

Представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 подав до суду клопотання про розгляд клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності без його участі.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), тобто заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за наступних обставин.

В 2007 році (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з відома та за дорученням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив свою знайому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про намір ОСОБА_12 продати земельну ділянку площею 0,0802 га, розташовану в АДРЕСА_1 , належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 701221, виданого 01 серпня 2007 року Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, разом із наявними на ній житловим будинком, альтанкою та свердловиною, належних ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 02 жовтня 2007 року виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради і та виявила бажання їх придбати. В подальшому восени 2007 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) у зв`язку з неможливістю придбати у домовлений термін дану земельну ділянку з об`єктами нерухомості, розташованими на ній, ОСОБА_13 повідомила про пропозицію їх продажу своїй подрузі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра, оглянувши їх попросила ОСОБА_13 допомогти їй придбати цю земельну ділянку і будинок, оскільки у неї самої не було необхідних коштів на їх придбання, а взяти для цієї цілі кредит в банку вона не могла, оскільки мала низький рівень доходу, що не давало їй можливості укласти кредитний договір. Так як ОСОБА_13 протягом тривалого часу обслуговувалася в Акціонерному банку «Банк регіонального розвитку», МФО: 321024, код ЄДРПОУ-19338316, та мала там позитивну кредитну історію, ОСОБА_6 попросила її взяти у цьому банку для неї кредит та оформити його на себе. У свою чергу ОСОБА_6 зобов`язалася щомісячно передавати ОСОБА_13 кошти у відповідній сумі для погашення кредиту, які остання повинна була вносити в банк згідно умов договору кредиту.

Обговоривши вказані умови з представниками банку та представником продавця ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , будучи в дружніх стосунках із ОСОБА_6 , погодилася придбати цю земельну ділянку з об`єктами нерухомості, розташованими на ній, на умовах, запропонованих ОСОБА_6 . Після подання відповідного пакету документів до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», ОСОБА_13 , з відома та на прохання ОСОБА_6 і в її інтересах, уклала 25 грудня 2007 року в м. Києві з Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» кредитний договір № 14/10-188, згідно якого їй було виділено для придбання вищезазначених земельної ділянки і будинку грошові кошти в сумі 2 525 000 гривень. Ці кошти ОСОБА_6 з відповідною відсотковою ставкою банку повинна була передавати ОСОБА_13 , а та відносити їх в банк і погашати кредит. Після отримання кредитних коштів ОСОБА_13 , надіючись на добропорядність ОСОБА_6 та з її відома, уклала в її інтересах 25 грудня 2007 року в м. Києві зі ОСОБА_12 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,802 га, кадастровий номер: :03:002:0034, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що знаходиться в АДРЕСА_1 , вартістю 566 116 гривень та договір купівлі-продажу розташованого на цій земельній ділянці житлового будинку загальною площею 278,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., разом з альтанкою та свердловиною вартістю на суму 1 958 884 гривень. Вказані земельна ділянка і житловий будинок були придбані ОСОБА_13 для ОСОБА_6 за кредитні кошти, отримані нею за кредитним договором № 14/10-188 від 25 грудня 2007 року в Акціонерному банку «Банк регіонального розвитку». За умовами укладеного кредитного договору № 14/10-188 від 25 грудня 2007 року придбане таким чином ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_6 нерухоме майно з метою забезпечення виплат по ньому було заставлене банку, відповідно до укладеного 25 грудня 2007 року між позичальником - ОСОБА_13 і кредитором - Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» іпотечного договору. На ці об`єкти нерухомості до повного погашення кредиту була накладена заборона відчуження. Після укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_6 в грудні 2007 року заселилася в будинок, зробила ремонт і почала в ньому жити. Згідно умов укладеного кредитного договору, ОСОБА_6 за домовленістю із ОСОБА_13 , частково до вересня 2009 року щомісячно через ОСОБА_13 погашала виплати по кредитному договору № 14/10-188 від 25 грудня 2007 року та в повній мірі користувалася даною земельною ділянкою та житловим будинком, альтанкою та свердловиною, розташованими на ній.

Згодом, у вересні 2009 року, у зв`язку із введенням в Акціонерному банку «Банк регіонального розвитку» тимчасової адміністрації, його керівництвом всім боржникам за кредитними договорами, в тому числі і ОСОБА_13 , були пред`явлені вимоги щодо дострокового погашення кредиту. Оскільки ні у ОСОБА_6 , ні у ОСОБА_13 , яка була формальним позичальником, коштів для погашення кредиту не було, працівники банку запропонували їм схему погашення кредиту за рахунок депозитних коштів, приблизно на таку ж суму, вкладника банку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий в Акціонерному банку «Банк регіонального розвитку» мав грошові вклади, згідно укладеного 14 жовтня 2008 року депозитного договору № 29.1-Дф-980-1033/08 та за яким банк, у зв`язку з фінансовим станом не міг здійснювати виплати. ОСОБА_6 вирішила скористатися запропонованою банком схемою і використати її у своїх корисних цілях. У зв`язку з цим у неї виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою будинком і земельною ділянкою в АДРЕСА_1 , за рахунок коштів ОСОБА_9 в особливо великих розмірах. ОСОБА_6 , зловживаючи довірою до неї зі сторони ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , котрі не усвідомлювали її справжніх злочинних намірів, зустрівшись з ними втрьох обговорила цю пропозицію. Вони узгодили між собою наступний алгоритм дій: ОСОБА_9 погодився погасити своїми депозитними коштами кредит, оформлений на ОСОБА_13 , під гарантії погашення в майбутньому боргу перед ним. Оскільки формальним позичальником у банку була ОСОБА_13 , то спочатку між нею і ОСОБА_9 повинен був укластися договір позики на суму 2 550 000 гривень для страхування ризику неповернення коштів ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 своїми депозитними коштами повинен був погасити в банку на таку ж суму кредит, оформлений на ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_13 за договором купівлі-продажу безоплатно повинна була передати ОСОБА_6 будинок і земельну ділянку, щоб її права та обов`язки боржника перейшли до ОСОБА_6 , щоб ОСОБА_6 вже сама, як власниця будинку і земельної ділянки уклала з ОСОБА_9 договір позики з передачею будинку і земельної ділянки йому в іпотеку для забезпечення виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_9 в поверненні коштів за земельну ділянку і будинок, які безоплатно перейшли у її власність від ОСОБА_13 . Оскільки, коштів у ОСОБА_6 не було, то за взаємною домовленістю повернення нею коштів ОСОБА_9 було відтерміновано на 5 років. Враховуючи великий період повернення коштів, то для захисту суми, якою ОСОБА_9 погасив кредит в банку від інфляції і знецінення, сума повернення була визначена ОСОБА_6 і ОСОБА_9 за взаємною згодою у розмірі 3 900 000 гривень.

Після досягненні вказаних домовленостей ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , не усвідомлюючи злочинний мотив ОСОБА_6 і її справжніх шахрайських намірів щодо незаконного заволодіння будинком і земельною ділянкою за рахунок грошових коштів ОСОБА_9 , сповістили керівництво Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» про свої домовленості щодо такої схеми погашення кредиту та після ухвалення 19 жовтня 2009 року рішення кредитного комітету Державного банку «Банк регіонального розвитку» їм було дозволено провести відповідні банківські операції.

Спочатку ОСОБА_13 і ОСОБА_9 20 жовтня 2009 року згідно трьохсторонньої домовленості уклали між собою договір позики на суму 2 550 000 гривень, як спосіб страхування ОСОБА_9 свого ризику від неповернення коштів.

І того ж дня 20 жовтня 2009 року ОСОБА_9 , не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_6 , з її відома та згоди та її зобов`язання подальшого розрахунку з ним, в м. Києві через касу Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» повністю погасив за рахунок власних депозитних коштів, наявних в Акціонерному банку «Банк регіонального розвитку» згідно депозитного договору № 29.1-Дф-980-1033/08 від 14 жовтня 2008 року, заборгованість по кредитному договору № 14/10-188 від 25 грудня 2007 року, укладеного ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_6 в сумі 2 555 961 гривень 54 копійки. Таким чином ОСОБА_6 , була звільнена від обов`язку погашення кредиту перед Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» за кредитним договором № 14/10-188 від 25 грудня 2007 року через ОСОБА_13 , яка була формальним позичальником коштів в банку. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел щодо незаконного заволодіння будинком і земельною ділянкою за рахунок грошових коштів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 в період з кінця жовтня-початку листопада 2009 року з метою приховати свої дійсні злочинні наміри і визвати у свідомості ОСОБА_9 і ОСОБА_13 переконання у щирості її намірів щодо поверненню грошових коштів ОСОБА_9 , тричі передала ОСОБА_9 грошові кошти по 50 000 гривень на загальну суму 150 000 гривень. Потім ОСОБА_13 , після зняття заборони банку на відчуження будинку і земельної ділянки, виконала свою частину спільних трьохсторонніх домовленостей, і 26 листопада 2009 року в м. Києві уклала із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки, ринковою вартістю в розмірі 566 116 гривень та договір купівлі-продажу житлового будинку разом з альтанкою та свердловиною ринковою вартістю в розмірі 1 958 884 гривень, розташованими в АДРЕСА_1 , безоплатно передавши зазначені об`єкти у власність ОСОБА_6 під її зобов`язання повернути ОСОБА_9 кошти в суму 3 900 000 гривень. Таким чином, за отримані у свою власність вказані земельну ділянку та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, ОСОБА_6 не оплатила ОСОБА_13 жодної суми коштів, які у договорах купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 26 листопада 2009 року були зазначені як оплачені ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_6 , ставши за рахунок домовленостей із ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , котрі не усвідомлювали її справжніх злочинних намірів, власником земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , та об`єктів нерухомості - житлового будинку, альтанки та свердловини, розміщених на ній, 01 грудня 2009 року зареєструвала в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» та Управлінні земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі право приватної власності на ці об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою до себе зі сторони ОСОБА_13 і ОСОБА_9 та вводячи їх в оману щодо своїх дійсних намірів заволоділа земельною ділянкою, ринковою вартістю в розмірі 566 116 гривень та житловим будинком з альтанкою та свердловиною ринковою вартістю в розмірі 1 958 884 гривень, розташовані в АДРЕСА_1 .

Далі, ОСОБА_6 , згідно її домовленостей з ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , повинна була документально оформити на себе свої зобов`язання перед ОСОБА_9 по поверненню йому коштів, за які фактично для неї були викуплені земельна ділянка та житловий будинок з альтанкою та свердловиною. Для цього вона повинна була укласти з ним договір позики на суму 3 750 000 гривень (оскільки раніше, ще до підписання договорів купівлі-продажу земельної ділянки і розміщеними на ній будинком, альтанкою і свердловиною, передала йому 150 тисяч гривень щоб у того не виникли підозри щодо її дійсних намірів) і договір іпотеки. Однак ОСОБА_6 в порушення домовленостей, маючи злочинний умисел не віддавати грошові кошти ОСОБА_9 , свою частину зобов`язань не виконала. 17 грудня 2009 року в кінці робочого дня вона з`явилася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_2 , не з метою укласти з ОСОБА_9 реальний договір позики і договір іпотеки, а з метою приховати свої дійсні наміри не повертати кошти ОСОБА_9 шляхом введення його в оману щодо своїх справжніх намірів по заволодінню його грошовими коштами в особливо великих розмірах.

Реалізовуючи свій шахрайський умисел ОСОБА_6 , не маючи дійсного наміру укласти з ОСОБА_9 договір позики грошових коштів, які вона за трьохсторонньою домовленістю зобов`язалася йому повертати, пославшись на втому і пізній час, відмовилася підписати з ним договір позики, пообіцявши, що зробить це на наступний день, чим ввела його в оману. Натомість уклала з ОСОБА_9 лише договір іпотеки, заздалегідь знаючи про його нікчемність, оскільки було відсутнє основне зобов`язання. Ні на наступний день, ні в подальшому ОСОБА_6 до нотаріуса ОСОБА_14 так і не з`явилася, і договір з ОСОБА_9 так і не підписала. Незважаючи на неодноразові прохання нотаріуса ОСОБА_14 і ОСОБА_9 з`явитися до нотаріуса і підписати договір позики, ОСОБА_6 до нотаріуса так і не з`явилася і договір позики не підписала, пояснюючи свою неявку то надзвичайною зайнятістю по роботі або хворобою. У подальшому, в листопаді 2011 року вона заявила ОСОБА_9 , що договір позики підписувати не буде і грошові кошти, за які вона отримала у свою приватну власність земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , та розміщенні на ній житловий будинок разом альтанкою та свердловиною, повертати йому не буде, чим завдала ОСОБА_9 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 2 549 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Cт. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 22.05.2018 № 665/2387/14-к, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч.4 ст. 190 КК України України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), віднесені до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі в провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбаченні КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 уклала договори купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу житлового будинку 26 листопада 2009 року, після чого 01 грудня 2009 року зареєструвала право приватної власності на ці об`єкти, таким чином, заволоділа вказаним нерухомим майном. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 сплили строки давності, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 надала свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченій наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачена звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, а закриття кримінального провадження із вказаної підстави не означає, що обвинувачена буде виправдана у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачена не ухилялася від досудового розслідування та суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи її ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої, колегія суддів вважає клопотання обвинуваченої обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), та звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Накладений під час досудового розслідування арешт підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 284,285-286,288,372 КПК України, суд, - постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п.5 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження наступні речові докази по справі:

1) Вилучені у ліквідатора Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» виписки по особових рахунках № 2237.5.5.9839.01, № 2238.6.5.9839.01, № 2233.1.5.9839.01, № 2239.7.5.9839.01 позичальника ОСОБА_13 за період з 20 жовтня 2009 року по 13 серпня 2013 року, копія заяви на видачу готівки № 658 від 20 жовтня 2009 року та виписки по особових рахунках № 2635.1.50270.12, № 2638.5.50270.15 вкладника ОСОБА_9 за період з 01 жовтня 2009 року по 13 серпня 2013 року;

2) Вилучені у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 копії договору купівлі-продажу будинку, укладеного 26 листопада 2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , витягу про реєстрацію Державному реєстрі правочинів від 26 листопада 2009 року, витягу з Державного реєстру правочинів від 26 листопада 2009 року, договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , витягу з Державного реєстру правочинів від 25 грудня 2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 червня 2008 року, витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно від 09 листопада 2009 року, витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 листопада 2009 року, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 26 листопада 2009 року, довідки форми 3 Петропавлівськоборщагівської сільської ради від 26 листопада 2009 року, заяви ОСОБА_13 від 26 листопада 2009 року, заяви ОСОБА_6 від 26 листопада 2009 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 26 листопада 2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , витягу про реєстрацію Державному реєстрі правочинів від 26 листопада 2009 року, витягу з Державного реєстру правочинів від 26 листопада 2009 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , витягу з Державного реєстру правочинів від 25 грудня 2007 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП № 217724 від 28 жовтня 2009 року, витягу № 4638/1 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18 листопада 2009 року, висновку Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі № 4638/2 від 18 листопада 2009 року, висновку оцінювача про ринкову вартість земельної ділянки від 18 листопада 2009 року, витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 листопада 2009 року, заяви ОСОБА_13 від 26 листопада 2009 року та заяви ОСОБА_6 від 26 листопада 2009 року;

3) Вилучені у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 копії договору іпотеки, укладеного 17 грудня 2009 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , спільної заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 17 грудня 2009 року, витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 грудня 2009 року, витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно від 01 грудня 2009 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 26 листопада 2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 26 листопада 2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , витягу з Державного реєстру правочинів від 26 листопада 2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 грудня 2009 року;

4) Вилучені у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 копії іпотечного договору, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та Акціонерним банком «БРР», заяви ОСОБА_13 № 277172-06 від 25 грудня 2007 року, заяви ОСОБА_13 № 28722-06 від 25 грудня 2007 року, довіреності Акціонерного банку «БРР» від 19 квітня 2006 року, кредитного договору № 14/10-188, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та Акціонерним банком «БРР», з додатком, договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , витягу з Державного реєстру правочинів від 25 грудня 2007 року, витягу з Державного реєстру правочинів від 25 грудня 2007 року, висновку Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі № 1873/2 від 13 грудня 2007 року, витягу № 1873/1 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 грудня 2007 року, висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 05 грудня 2007 року, ліцензії Державного комітету України по земельних ресурсах серії АБ № 117699, договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , витягу з Державного реєстру правочинів від 25 грудня 2007 року, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2007 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 20 лютого 1997 року, паспорту громадянина України ОСОБА_13 , заяви начальника Управління кредитування корпоративних клієнтів вих. № 14/7359 від 26 листопада 2009 року, заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна вих. № 14/7360 від 26 листопада 2009 року, заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна вих. № 14/7361 від 26 листопада 2009 року, довіреності Акціонерного банку «БРР» на ОСОБА_17 , від 01 червня 2009 року, скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 23 березня 2010 року, паспорту громадянина України ОСОБА_17 , дублікату довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_17 , заяви ОСОБА_13 № 534/02-32 від 26 листопада 2009 року, паспорта громадянина України ОСОБА_13 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_13 , іпотечного договору, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_13 та Акціонерним банком «БРР», і витягів про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26 листопада 2009 року;

5) Вилучені у ОСОБА_9 копії договору позики грошових коштів, укладеного 20 жовтня 2009 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 та проекту договору позики грошових коштів між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2013 року у справі №369/2401/13-к (провадження №1-кс/369/364/13) на житловий будинок АДРЕСА_3 , та на земельну ділянку 0,0802 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:002:0034, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2013 року у справі №369/9548/13-к (провадження №1-кс/369/1373/13) на квартиру АДРЕСА_4 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3