Справа № 399/611/25
Провадження № 1-кп/399/46/2025
В И Р О К

Іменем України

07 листопада 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Горлівського району Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 30.04.2025 року вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення в умовах воєнного стану та повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2025 років.

Так, 20.11.2024 близько 12 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 і в цей час у нього з корисливих мотивів виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території зазначеного домоволодіння, яке являється частково огородженою парканом територією та належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел до кінця обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії нікому не помітні, через частково не огороджену ділянку місцевості зайшов на територію вищевказаного домоволодіння.

Перебуваючи незаконно на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії нікому не помітні, за допомогою власної мускульної сили таємно викрав чотири калі,ровані металеві сітки розміром 3 x 1,7 метрів, з діаметром вічка 50 мм, товщиною проволоки 6 мм загальною вартістю 4703 гривні 56 копійок, які зберігалися на території подвір`я. Після цього, продовжуючи свої дії, які охоплювалися єдиним умислом, обвинувачений ОСОБА_3 , проник до горища житлового будинку домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , яке являється іншим приміщенням, звідки таємно викрав три газових балона, об`ємом по 50 літрів, кожен, загальною вартістю 2887 гривень 50 копійок.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7591, 06 гривень.

Крім того, в ніч з 22 лютого 2025 року на 23 лютого 2025 року обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_3 і в цей час, у нього з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення виник умисел направлений на таємне викрадення майна з території зазначеного домоволодіння, яке являється частково огородженою парканом територією та належить потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, через частково не огороджену ділянку місцевості зайшов на територію вищевказаного домоволодіння.

Продовжуючи свої дії, перебуваючи незаконно на території подвір`я вищевказаного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей одного з господарських приміщень та скориставшись відсутністю замикаючого пристрою проник до льоху, яке є іншим приміщенням, звідки таємно повторно викрав 20 скляних банок, об`ємом по 1 літрі заповнені тушкованим гусячим м`ясом загальною вартістю 4650 гривень, 2 скляні банки, об`ємом по 3 літри, кожна, заповнені липовим медом, загальним об`ємом 6 літрів, вартістю 1005 гривень, одну пляшку, об`ємом 6 літрів повністю наповнену соняшниковою олією, вартістю 330 гривень та 2 скляні банки, ємністю по 1 літру, кожна, наповнені свинячим салом, вартістю 196, 66 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6181, 66 гривень.

Крім того, 13 березня 2025 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 і у нього в цей час з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник умисел направлений на таємне викрадення майна з території зазначеного домоволодіння, яке являється частково огородженою парканом територією та належить потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, через частково не огороджену ділянку місцевості зайшов на територію вищевказаного домоволодіння.Продовжуючи свої дії, перебуваючи незаконно на території подвір`я вищевказаного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись незачиненими дверима протиправно проник до приміщення гаражу, яке є іншим приміщенням, звідки таємно, повторно викрав два алюмінієвих бідони, ємністю по 40 літрів, кожен, вартістю 1175 гривень, фрагменти квадратної металевої труби довжиною 12 метрів з діаметром 60x60 мм та з товщиною стінки 4 мм, вартістю 1636, 80 гривень, а також велосипед марки «Ocean Navigator», вартістю 2950 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5761, 80 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та розкаявся. Пояснив, що 20.11.2024 року близьку 12 години по обіду йшов по АДРЕСА_2 побачив будинок без огорожі, в якому ніхто не проживав, але знав, що дворище з будинком належить ОСОБА_6 . Обійшовши домоволодіння, на задньому дворі побачив великі металеві сітки, які були приварені до стіни. Він зняв сітки склав їх на пополам погрузив на тачку та вивіз з дворища. Вказані сітки продав сусіду ОСОБА_8 горища будинку викрав три газових балони, погрузив на тачку, вивіз через парадний двір та продав ОСОБА_9

22.02.2025 року близько опівночі, повертаючись додому по вул. Шкільна, помітив домоволодіння ОСОБА_10 та згадав, що в нього на подвір`ї знаходиться дуже багато металу. Відкривши парадну хвіртку, зайшов до двору та пішов до сараю в якому знаходився вхід в підвал. З`ясувавши, що двері до підвалу не замкненні ввійшов туди та помітив там скляні банки з м`ясом, медом, салом та олією, подумав, що можна таку консервацію продати, пішов до дому взяв великого візка склав в нього мішки та повернувся до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , а саме до підвалу і виніс консервацію в мішках, що в загальному розмірі складає три мішка, а на наступний день почав продавати сусідам.

13.03.2025 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_3 йшов по вулиці Паркова в селі Зибкове повз свого сусіда ОСОБА_11 , який попросив його допомогти перенести пеньки. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився і допоміг перенести пеньки до гаража, а потім допоміг перенести алюміневі бідони на задній двір домоволодіння, де помітив металеву трубу та велосипед. Пізніше близько 21-22 години вечора того ж дня він вийшов зі свого будинку та направився до домоволодіння сусіда, якому допомагав вдень, зайшов з господарського входу, який був не зачинений та пішов прямо до місця де стояли бідони, взяв їх і переніс до свого будинку, потім повернувся, викрав фрагмент труби та велосипед. Викладене майно намагався продати по сусідах та односельчанам на протязі трьох днів але безуспішно, тому бідони та трубу здав на металолом, велосипед повернуто на даний час потерпілому. Обіцяв, що обов`язково відшкодує матеріальну шкоду завдану потерпілим.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення в умовах воєнного стану та повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення в умовах воєнного стану, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правпорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працездатний, раніше судимий за вчинення корисного злочину, за місцем проживання характеризується негативно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Також покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки він засуджений вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2025 року. Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 , або ст. 75 КК України суд не вбачає. Таке покарання, на переконання суду, найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

До набрання вироком законної сили слід обрати відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 7 листопада 2025 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2025 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (п`ять) років та 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 7 листопада 2025 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: чотири металеві калібровані сітки розміром 3 х 1,7 метрів з діаметром вічка 50 мм та товщиною проволоки 6 мм, три газових балони об`ємом 50 літрів залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .

Речовий доказ: велосипед «Ocean Navigator» - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1