В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 14 липня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Русланівка Маньківського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , маючий середню освіту, громадянин України, одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, тел.: НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 13 липня 2025 року близько 18.00 год. та ОСОБА_7 перебували на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_9 шляхом нанесення їй удару. Реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_6 та перебуваючи в положенні стоячи один навпроти одного, наніс останній один удар правою взутою ногою в область живота, чим спричинив сильний фізичний біль останній. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відчула сильний фізичний біль, однак тілесних ушкоджень їй заподіяно не було.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнаа повністю, підтвердив, що 13 липня 2025 року близько 11.00 год. разом із ОСОБА_8 перебували на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В цей час між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого він наніс останній один удар правою взутою ногою в область живота, чим спричинив сильний фізичний біль останній, у вчиненому розкаявся.

Потерпіла в судовому засіданні просила призначити покарання на розсуд суду, претензій матеріального та морального характері до обвинуваченого не має.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного бою і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому - відсутні.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання в межах санкціях ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Речові докази відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: