15.12.2025
Справа № 642/5495/24
Провадження № 1-кп/642/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0001455 від 25.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Холодногірському районному суді м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001455 від 25.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272 КК України.

08.12.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор обґрунтував клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило тяжкі наслідки, та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи особою, яка зобов`язана дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, а саме дотримуватись вимог з охорони праці у деревообробній промисловості та положень, закріплених на підприємстві, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своєї бездіяльності, в порушення вимог ст. 13 та ст. 21 Закону України «Про охорону праці», п.п. 6.3.110 та п.п. 6.3.122 НПАОП 20.0-1. 02-05 «Правила охорони праці в деревообробній промисловості», а також п.п. 3.9 Інструкції з охорони праці під час пресування, затвердженої на ФОП ОСОБА_6 , допустив до робіт з підвищеною небезпекою на станку для пресування PAUL OTT TYPE DQS 30-13/120 ОСОБА_4 , в результаті чого 25.09.2023 приблизно о 10.00, за адресою: м. Харків, вул. Залютинська, 4, під час запресовування дерев?яної деталі, останній почав змінювати положення власноручно внаслідок чого прес, який знаходився у ввімкнутому стані, стиснув ліву руку ОСОБА_4 , що в свою чергу призвело до ампутації кисті та передпліччя на рівні нижньої третини лівого плеча та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-1492/2023 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

29.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 272 КК України.

Прокурор вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що перевірено в рамках судового контролю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Прокурор зазначив, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання ризикам та досягнення мети і завдань кримінального провадження у сторони обвинувачення не перестала існувати необхідність у застосуванні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так, прокурор у клопотанні зазначив, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається обмеженням волі на строк до п?яти років або позбавленням волі на строк до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, у випадку доведення у суді винуватості ОСОБА_6 , останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім того у підготовче судове засідання, призначене на 18.09.2024 о 14:30 год., обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, хоча про час та місце проведення був повідомлений у передбачений законом спосіб. Жодних заяви про поважність причин неявки у судове засідання на адресу суду від обвинуваченого або його захисника на адресу суду не надходило. Отже обвинуваченим ОСОБА_6 порушено вимоги ч. 7 ст. 42 КПК України, відповідно до яких обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді/суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Також прокурор вказав, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , наявністю потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину та показання яких відкриті обвинуваченому на виконання вимог ст. 290 КПК України, із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону та іншого. Також слід врахувати, що потерпілий у даному кримінальному провадженні це працівник, який перебуває у трудових відносинах з обвинуваченим ОСОБА_6 , який здійснює свою діяльність, пов`язану із виробництвом кухонних меблів за адресою: АДРЕСА_3 . І хоча потерпілий та свідки вже допитані в ході досудового розслідування, суд відповідно до вимог ст. 23 КПК України досліджує докази безпосередньою. У зв?язку з чим у випадку незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання з покладенням відповідних обов?язків останній буде мати можливість здійснювати вплив на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку прокурора, з метою запобігання вказаним ризикам необхідно продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

11.12.2025 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшли заперечення на клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так, захисник обвинуваченого зазначає у своїх запереченнях, що прокурором не доведено наявності сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор (п. 2. ч. 1 ст. 194 КПК України), за відсутності доказів, які прокурор був зобов`язаний подати на виконання ч. 6 ст. 132 КПК України, тому наявна підстава для постановлення ухвали про відмову в задоволенні клопотання від 05.12.2025. Суд неодноразово, зокрема у 2025 році розглядаючи кожне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання повідомляв сторону обвинувачення про відсутність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також захисник обвинуваченого вказує на відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки станом на дату подання стороною обвинувачення клопотання від 05.12.2025 всі свідки по справі № 642/5495/24 вже допитані. З огляду на викладене вбачається, що прокурор не тільки жодним чином не довів наявності ризику встановленого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а й відсутні підстави для гіпотетичного встановлення наявності ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та продовження особистого зобов`язання, про яке вказано прокурором у прохальній частині клопотання від 05.12.2025 утриматись від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні.

Також захисник обвинуваченого вказує у своїх запереченнях, що на 4 сторінці клопотання від 05.12.2025 зазначається: «з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу є доцільним продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну». При цьому у прохальній частині клопотання від 05.12.2025 прокурор просить продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: «1)прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; 2)повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; 3)утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні; 4) залишити на зберіганні у ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну». З наведеного слідує, що прокурор остаточно не визначився з переліком обов`язків, які просить продовжити, а клопотання від 05.12.2025 є внутрішньо неузгодженим. Після дослідження судом доказів, наявних у матеріалах справи, допиту свідків, вбачається, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення. Крім того судовий розгляд триває значний час, однак прокурор не довів пропорційності подальшого обмеження права на пересування, а лише формально повторив перелік обов`язків, встановлених раніше, не обґрунтовуючи необхідність продовження останніх, з урахуванням того, що станом на дату подання клопотання від 05.12.2025 судом досліджені докази у кримінальному провадженні; судом допитані всі свідки; наявна досудова доповідь органу пробації від 06.12.2024 з позитивною характеристикою обвинуваченого; - зафіксована добросовісна поведінка обвинуваченого; центр життєвих інтересів ОСОБА_6 пов`язаний з Україною. Відсутність належного обґрунтування ризиків (з урахуванням відсутності останніх) для продовження запобіжного заходу свідчить, що продовження обов`язків щодо обвинуваченого є таким, що не відповідає вимогам ст. 178, 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилався на обставини, викладені у його письмових запереченнях.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку і доводи свого захисника.

Потерпілий та його представник у судовому засіданні у вирішенні питання щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 7 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 клопотання захисника про часткове скасування та зміну додаткових обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 задоволено частково, змінено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, що покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2)повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалами суду від 11.03.2025, 29.04.2025, 24.06.2025, 19.08.2025, 13.10.2025 клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволені, продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці.

Суд вчергове зазначає, що вказівка прокурора на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є формальною та не обґрунтованою, оскільки сама по собі ймовірність призначення обвинуваченому суворого покарання за відсутності підтверджень конкретних фактів ухилення його від суду, переховування, перешкоджання у будь-який спосіб підготовчому провадженню чи судовому розгляду не свідчить про наявність відповідного ризику та необхідність застосування запобіжного заходу.

Посилання у клопотанні на неявку обвинуваченого у судове засідання, яке було призначене 18.09.2024, суд залишає поза увагою як таке, якому судом вже неодноразово надано оцінку та визнано таким, що не може буде взяте судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення обвинуваченого та його захисника про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено, оскільки у судовому провадженні всі свідки вже були допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду.

Окрім того, на думку суду, доцільність продовження виконання обвинуваченим обов`язку залишати на зберіганні у ГУ ДМС України в Харківській області паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну на теперішній час відсутня з огляду на те, що родина обвинуваченого мешкає в Україні, обвинувачений є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в Україні, має дохід в Україні, здійснює в Україні основний обсяг волонтерської діяльності з початку повномасштабного вторгнення рф, отримання обвинуваченим можливості виїзду за межі України на теперішній час не суперечитиме інтересам кримінального провадження, оскільки обвинувачений своєю належною процесуальною поведінкою під час судового розгляду довів, що він не має наміру переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що прокурором не доведено те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження дії стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177-179, 194, 331, 371-372, 376, 392 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.12.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_8