Справа №949/1477/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовочому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000171 від 29 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Дубровицького районного суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України із затвердженим 24 червня 2025 року обвинувальним актом.

Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували, клопотань не заявили.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Вважає за можливе призначити судовий розгляд обвинувального акта, неточностей у обвинувальному акті прокурор не вбачає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог статті 55 Кримінального процесуального кодексу України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа, в разі необхідності, може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Вирішуючи під час досудового розслідування питання про потерпілих у справах щодо незаконної порубки лісу, необхідно враховувати, що відповідно до статті 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Основою для формування фондів є кошти, сплачені у вигляді екологічного податку та частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Тож у таких кримінальних провадженнях потерпілими та, відповідно, цивільними позивачами за позовами про стягнення шкоди за незаконну порубку лісу повинен бути орган місцевого самоврядування, на території якого вчинено відповідне кримінальне правопорушення.

Також, прокурору слід наголосити, що вказані питання висвітлено у методичних рекомендаціях "Організація та здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням незаконної порубки лісу", 31 серпня 2023 року схвалених методичною радою та 15 вересня 2023 року затверджених Генеральним прокурором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не визнано реальну потерпілу сторону, що може в майбутньому вплинути на порушення їх прав.

Тому, вказані обставини унеможливлюють призначити такий обвинувальний акт до судового розгляду, з метою недопущення порушення прав належної потерпілої сторони.

Згідно з частиною 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в статті 291 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до пунктів 3, 5, 7 частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного потерпілого та виклад фактичних обставин виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Проте зазначені вимоги закону дотримані не були. Так, у обвинувальному акті зазначено, що потерпілих у кримінальному провадженні немає, тоді як у викладі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення вказано, що державі заподіяно істотну шкоду в розмірі 78072,61 грн. Окрім того, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що дерева породи сосна, що зрубані на земельній ділянці, знаходяться на території Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області, однак фактично перебуває у державній власності, розпорядником якої є Рівненська обласна державна адміністрація.

Окрім того, суду незрозуміло саме формулювання перевезення незаконно зрубаних дерев, без будь- яких дозвільних документів, що надають право транспортувати деревину ОСОБА_4 загальним об"ємом 3.2 куб.м. на пилораму в с. Переходичі Сарненського району Рівненської області, без зазначення мети такого перевезення та подальшого розпорядження даною деревиною.

Тобто, в обвинувальному акті, який надійшов до суду, в передбачений чинним законодавством порядок та спосіб не зазначено анкетні відомості потерпілого, якому заподіяно істотну шкоду в розмірі 78072,61 грн, оскільки диспозиція статті 246 ч.1 ККУ прямо зазначає, що "незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду".

Таким чином, у тексті обвинувального акта не відображено дані щодо потерпілого, якому фактично завдано шкоди, та розмір шкоди, завданої кримнальним правопорушенням, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам пунктів 3, 7 частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, не зазначення жодного потерпілого в обвинувальному акті та відсутність відомостей про потерпілого (представника потерпілої сторони) в обвинувальному акті, а також розмір шкоди, завданої кримнальним правопорушенням, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та наявність такої неузгодженості матеріалів кримінального провадження безпосередньо з текстом обвинувального акта, прямо порушують права потерпілого (представника потерпілої сторони) на доступ до судочинства, оскільки, у такий спосіб суд позбавлений можливості повідомити потерпілого (представника потерпілої сторони) про дату підготовчого судового засідання, яке згідно статті 314 Кримінального процесуального кодексу України відбувається за його участі. В той же час, згідно вимог кримінального процесуального законодавства, суд лише сприяє, в даному випадку прокурору, у виклику в судове засідання потерпілого (представника потерпілої сторони) шляхом направлення судової повістки про виклик, а не забезпечує його участь, як учасника процесу.

Невідповідності та суперечності, які містяться в обвинувальному акті, є такими, що прямо впливають на об`єктивність і диспозитивність судового процесу та в першу чергу є такими, що порушують права потерпілого, визначені статтею 56 Кримінального процесуального кодексу України, що у відповідності до статей 409, 412 Кримінального процесуального кодексу України, є істотним порушенням чинного законодавства і є правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду постановленого у даному кримінальному провадженні.

Дана обставина створює для суду ситуацію процесуальної невизначеності і унеможливлює точне дотримання прав учасників судового провадження.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому є всі підстави для повернення обвинувального акта з додатками прокурору, для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 291, 314, 370, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000171 від 29 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України - повернути прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2025 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1