провадження № 1-кс/753/3484/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання адвоката ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000684 від 17.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.3 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , 13 грудня 2025 року повторно після поданого від 08 грудня 2025 року клопотання, яке знайшло вирішення в ході судового розгляду слідчим суддею 10 грудня 2025 року, у задоволенні якого відмовлено, звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду із аналогічним, із тих же підстав клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000684 від 17.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.3 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного судум.Києва від 09 жовтня 2023 року накладено арешт на земельні ділянки: кадастровий номер :63:467:0023 АДРЕСА_1 , кадастровий номер :63:467:0021, АДРЕСА_2 , кадастровий номер :63:467:0028, АДРЕСА_1 , та кадастровий номер :63:467:0024, АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , із забороною проведення будівельних робіт. Зважаючи на те, що заходи забезпечення кримінального провадження в частині проведення будівельних робіт на вказаних земельних ділянках підлягають скасуванню як такі, що спростовують підстави, за існування яких прокурор вважав наявними для накладення на них арешту, а саме: нецільове використання зелених ділянок, нанесення шкоди громадським інтересам, були необґрунтованими, не забезпечені доказами про наявність будь-яких порушень власником таких земельних ділянок, містобудівної документації, нецільового використання та не призначенням земельних ділянок тощо. Вважає, що ОСОБА_3 як власницею здійснювалось будівництво на земельних ділянках відповідно до їх цільолового та функціонального призначення, без порушення будівельних норм. Версія органу досудового розслудвання про те, що земельні ділянки, зазначені в ухвалі слідчого судді про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтвердена допустимими доказами. Досудове розслідування триває досить тривалий час з 17.02.2022 року, відтак утримання майна під арештом, яке не містить доказової інформації в кримінальному провадженні про злочин, є надмірним обтяженням для власника такого майна, а тому відповідно до положення ст.174 ЦПК України, вважає, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба.

На підставі чого заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного судум.Києва від 09 жовтня 2023 року на земельні ділянки: кадастровий номер :63:467:0023 за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :63:467:0021, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :63:467:0028, за адресою: АДРЕСА_1 , та кадастровий номер :63:467:0024, за адресою: АДРЕСА_1, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , із забороною проведення будівельних робіт.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги, заяви, клопотання під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2 - рп / 2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи клопотання, яке знайло своє вирішення судовим рішенням, слідчий суддя також враховує рішення Верховного Суду України від 03 березня 2016 року по справі № 5 - 347кс15, у якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст.24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний Суд України зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що повернення скарги на рішення слідчого, прокурора, не позбавляють особу права, в порядку передбаченому КПК України, усунути зазначені недоліки, які потягли за собою повернення скарги та повторного звернутись до суду першої інстанції з порушенням питання про поновлення строку на оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора відповідно до положень §1 глави 26 КПК України.

В свою чергу в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic, заява № 46129/99, п.46, Европейського суду з прав людини 2002 - ІХ вказано, що тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні здійснюється судами.

Відмовляючи у клопотанні ухвалою слідчого судді від 10 грудня 2025 року, участь у судовому розгляді якого приймав заявник, зазначені мотиви та підстави відмови у клопотанні, й роз"яснено, що ухвала згідно ст.309 КПК України не підлягає оскарженню, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , 13 грудня 2025 року повторно після поданого нею від 08 грудня 2025 року клопотання, яке знайло вирішення за її участі в ході розгляду слідчим суддею 10 грудня 2025 року, у задоволенні якого відмовлено, через три календарні дві (13.12.2025 року) після постановлення судового рішення (10.12.2025 року) повторно звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду із аналогічним, із тих же підстав клопотанням про скасування арешту майна у вказаному кримінальному провадженні, вказує на зловживання правом на звернення до суду, що є наслідком для закриття провадження.

Процесуальними нормами визначено, що сторони не мають зловживати своїми процесуальними правами, зокрема, щодо звернення, яке вирішено судовим рішенням.

За матеріалами такого клопотання існує рішення (ухвала від 10.12.2025 року) по тому самому провадженню із тих самих підстав, що набрало законної сили.

Положеннями частини шостої статті 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Ст. 284 КПК України визначені правила закриття кримінального провадження, зокрема відповідно до п.6 ч.1 кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною захисту/обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

На підставі вищевиколаденого, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 174, 309, 310, 372, 385 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Провадження по клопотанню адвоката ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000684 від 17.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.3 ст.358 КК України, закрити.

Ухвала оскарженню відповідно до ст. 309 КПК України не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: