Єдиний унікальний номер: 379/18/22
Провадження № 1-в/379/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 1, клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

УСТАНОВИВ:

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з даним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 10 січня 2022 року у справі № 379/18/22, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Виконання вироку у вигляді обмеження волі покладається на уповноважені органи з питань пробації, які здійснюють нагляд за засудженими та контроль за виконанням ними покладених обов`язків. Однак, органом пробації не було вжито заходів щодо виклику ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості», 01.08.2022 ОСОБА_5 було подано в розшук Ірпінським ВП ГУНП Київської області як такого, що засуджений до кримінального(адміністративного) покарання, не пов`язаного з обмеженням волі, відсутній з невідомих причин за місцем проживання та роботи.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 не переховувався ні від органів пробації, ні від органів поліції, що підтверджується наступною інформацією: відповідно до трудової книжки в період з 16.07.2021 по 25.08.2023 працював на посаді складальника виробів з деревини в ТОВ «ВМ ПРОМПОСТАЧ» в місті Боярка; в період з 24.09.2024 по 08.10.2024 на посаді оператора лінії у виробництві харчової промисловості в ТОВ «Авалон Груп» в селищі Немішаєве; з 01.11.2024 працює на посаді столяра ремонтно-будівельного відділу у Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Солом`янського району м. Києва; 07 жовтня 2022 року було укладено шлюб з ОСОБА_7 в Бучанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

Отже, наведена інформація свідчить про те, що ОСОБА_5 не переховувався від правоохоронних органів та не відмовлявся від виконання обвинувального вироку Таращанського районного суду Київської області, однак саме органами пробації на яких покладено обов`язок вжити заходів щодо виконання обвинувального вироку обвинуваченим не було вжито заходів щодо вручення припису для виконання вироку обвинуваченим, в зв`язку з чим закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку.

Зазначає, що ОСОБА_5 , на даний час, проходить медичний огляд військово-лікарської комісії з метою вступу до Гвардії Наступу «Рубіж» з метою подальшої служби за контрактом Національної Гвардії України на посаді сапера відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти батальйону підтримки військової частини НОМЕР_1 . Факт постійного перебування за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , можуть підтвердити наступні свідки сусіди: ОСОБА_8 (сусідка, проживає АДРЕСА_2 ); ОСОБА_9 (сусідка, проживає АДРЕСА_3 ). Вирок набрав законної сили 09.03.2022. Таким чином, відповідно до положень ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 09.03.2025.

Тому, враховуючи, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не притягався, ухилення від виконання вироку суду не було, вважає наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він не переховувався від органів пробації і поліції. Зареєстрований у с. Ківшовата. Приблизно з 2017 року він проживає у с. Діброва, Бучанського району, Київської області. В Діброві він проживав і на момент винесення вироку. Під час вторгнення у Київську область він за межі України не виїжджав. Вважає, що принесе більше користі у війську. Прохає врахувати його поведінку. При наявності судимості не можливо підписати контракт. Він офіційно працює. Після вироку і до вторгнення він працював у м. Боярка складальником дерев`яних виробів. Також там працював трохи і після деокупації. У 2023-2024 роках він працював офіційно на заводі мінеральних вод у смт Немішаєво. З 01.11.2024 він працює у Київзеленбуді Солом`янського району м. Києва по теперішній час. На роботу їздить на машині з батьками. Блокпости проїжджають, ТЦК перевіряє, не було виявлено, що його розшукує поліція. Відвідував ТЦК у Таращі, не повідомляли, що він у розшуку. Отримав у ТЦК приписний у 2024 році, коли влаштовувався у «Зеленбуд». У ОСОБА_10 мешкають його дід та дядько, то на його адресу не приходило листів, або повідомлень. Хоча по місцю його реєстрації ніхто не проживає. У вироку було зазначено фактичне місце проживання у с. Діброва. Влітку 2025 у довідці про несудимість, яку отримав через «Дію», виявив, що перебуває у розшуку. Звернувся до адвоката, у пробацію або поліцію не звертався. Він одружився у 2022 році, дітей не має. ОСОБА_11 службу не служив. Зараз проживає у Діброві у будинку, який надала сільрада.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Представник Бучанського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належно. 01.10.2025 на електронну пошту суду подав заяву про розгляд справи без його участі, подання просить залишити без задоволення. В обґрунтування заяви зазначив, що строк давності виконання обвинувального вироку сплив 09.03.2025, проте засуджений двічі оголошений в розшук та до органу пробації так і не з`явився, що свідчить про ухилення його від отримання припису для відбування покарання у виді обмеження волі, а тому в силу ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупинено (а.с.3 т.2).

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він є командиром інженерно-саперного взводу інженерно саперної роти батальйону підтримки гвардії наступу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Познайомився з ОСОБА_13 через друзів. ОСОБА_13 виявив бажання проходити службу в його підрозділі. ОСОБА_13 3-4 місяці тому сам вийшов на нього. ОСОБА_13 пройшов відбір у їх бригаді, краще за всіх пройшов. Також пройшов ВЛК, а також перевірку СБУ. Про те, що ОСОБА_13 у розшуку, не було виявлено. В даний час мало бажаючих служити, хотів би, щоб ОСОБА_13 служив у його підрозділі. ОСОБА_14 для того, щоб ОСОБА_13 поступив на службу полягає в тому, що він має зняти або погасити судимість 2021 року.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він працює муляром КП «Зеленбуд» Солом`янського району м. Києва. ОСОБА_6 працює на цьому ж підприємстві з 01.11.2024 року, офіційно працевлаштований. ОСОБА_13 працює столяром, графік роботи: понеділок-п`ятниця, з восьмої до сімнадцятої години. ОСОБА_13 регулярно на роботі, пропусків не було. ОСОБА_13 працьовитий, чуйний, чітко і в строк виконує роботу. Не створював враження, що переховується. Відомо від керівника та відділу кадрів, що ОСОБА_13 повідомив місце проживання. Якби його шукали, то могли б знайти, бо він офіційно працевлаштований.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засідання пояснила, що вона мешкає у с. Діброва з 2018 року, є матір`ю жінки ОСОБА_5 . Познайомилась у період окупації з матір`ю ОСОБА_16 . Під час окупації ОСОБА_17 був у с. Діброва. ОСОБА_18 у с. Діброва з 2018 року. Між їх будинками десь 7 домоволодінь. ОСОБА_6 проживає у матері з дружиною по АДРЕСА_1 . Вона бачить його кожен день, вони працюють на одному підприємстві. Вона також волонтер, ОСОБА_17 допомагає відправляти посилки на пошті. ОСОБА_19 невелике дві вулиці, мешкає приблизно 300 людей. ОСОБА_20 шукали у Діброві, то б знайшли.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що проживає у АДРЕСА_2 . Проживає у Діброві все життя. Познайомилася з ОСОБА_21 коли він переїхав у ОСОБА_22 проживає через два будинки від неї, бачить його практично кожен день, він допомагає у побуті. Підтримують дружні стосунки. ОСОБА_6 не переховувався, приймав учать у житті селища. Не помічала такого, щоб ОСОБА_17 був тривало відсутній у селі. При окупації вона виїжджала, а ОСОБА_13 залишався у ОСОБА_23 одружився після окупації. Не створював враження, що переховується. Працівники поліції до ОСОБА_13 не приходили, поштарка його не шукала. Діброва це маленьке село, всі ОСОБА_13 знають. ОСОБА_6 відкрито проживав і не переховувався. ОСОБА_13 проживає з матір`ю, її чоловіком та своєю дружиною.

Суд, заслухавши думку учасників справи, розглянувши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, дійшов наступного.

Вироком Таращанського районного суду Київської області від 10.01.2022 єдиний унікальний номер судової справи 379/18/22, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Вирок набрав законної сили 09.03.2022.(отримав копію вироку 03.02.2022 т.1. а.с.122)

15.03.2022 та 26.04.2022 повторно, розпорядження про виконання вироку, що набрав заочної сили, було направлено до виконання Ірпінському місьрайонному відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області (а.с.123,128 т.1).

16.06.2022 розпорядження про виконання вироку прийнято до виконання Бучанського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області (а.с.25 т.2).

16.06.2022, 01.07.2022 провідним інспектором Бучанським РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області сформовано виклик до уповноваженого органу з питань пробації (а.с.24, 26 т.2).

19.10.2022 ОСОБА_5 був оголошений в розшук ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області (а.с.70 т.2).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області ЄУН 369/859/22 від 28.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про направлення засудженого до місця відбування покарання.

15.05.2023 ОСОБА_5 було розшукано працівниками поліції, розшукова справа № 13-913/2022 від 19.10.2022 була закрита в день встановлення місцезнаходження засудженого. В подальшому, ОСОБА_5 було повторно оголошено в розшук 26.12.2023 (а.с.3-4, 70 т.2).

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 24.12.2024, ОСОБА_5 було оголошено в розшук Ірпінським ВП ГУНП Київської області як такого, що засуджений до кримінального(адміністративного) покарання, не пов`язаного з обмеженням волі, відсутній з невідомих причин за місцем проживання та роботи, дата зникнення 01.08.2022 (а.с.185).

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 11.09.2021, місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 183 на звороті-184 т.1).

Як убачається з довідки № 20-12/55 від 30.06.2025 виконкому Ірпінської міської ради, ОСОБА_5 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.201 т.1).

Факт проживання за даною адресою підтвердили у судовому засіданні свідки.

07.10.2022 ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_24 , про що Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 489 (а.с.184 на звороті т.1).

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_5 в період з 16.07.2021 по 25.08.2023 працював на посаді складальника виробів з деревини в ТОВ «ВМ ПРОМПОСТАЧ» в місті Боярка; в період з 24.09.2024 по 08.10.2024 на посаді оператора лінії у виробництві харчової промисловості в ТОВ «Авалон Груп» в селищі Немішаєве; з 01.11.2024 працює на посаді столяра ремонтно-будівельного відділу у комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Солом`янського району м. Києва (а.с.186-188 т.1).

Згідно характеристики комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району міста Києва від 26.06.2025, ОСОБА_5 працює в підприємстві на посаді столяра 5 розрядку ремонтно-будівельного відділу починаючи з 01 листопада 2024 року по теперішній час. За період роботи зарекомендував себе позитивно, які відповідальний працівник. Добросовісно відноситься до роботи, поставлені завдання виконує старанно. За характером спокійний та врівноважений, добре знаходить спільну мову з колегами. В колективі користується повагою, у порушенні техніки безпеки помічений не був (а.с.186 т.1).

10.06.2025 військовою частиною НОМЕР_1 видано направлення на медичний огляд ОСОБА_5 військово-лікарською комісією з метою вступу до Гвардії Наступу «Рубіж» (а.с.189 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Виконання вироку - це діяльність органів виконавчої влади щодо виконання обвинувального вироку, яка пов`язана з реальним обмеженням визначених судом прав і свобод засудженої особи.

Відповідно до ст. 535 ч. 1, 2 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом трьох років - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Частинами 1, 2 статті 80 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та імперативні строки, сплив яких, є підставою для звільнення засудженої особи від відбування призначеного їй цим вироком покарання, крім покарання у виді довічного позбавлення волі.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 80 КК України перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК України не містить.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Редакція частини третьої статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року, провадження № 5 - 324 кс 15).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.02.2025 у справі № 229/207/24 провадження № 51 - 2789 кмо 24.

Твердження органу пробації щодо ухилення засудженим ОСОБА_5 від відбування покарання, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків у судовому засіданні.

Обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили, яким ОСОБА_5 визнаний винуватим в ухиленні від відбування покарання, не ухвалено, строк давності виконання обвинувального вироку від 10.01.2022 сплив 09.03.2025. Крім того, ОСОБА_5 не вчинялися дії щодо умисного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком, а також останній не вчинив нового злочину.

Суд визнає слушними доводи захисту щодо того, що в матеріалах особової справи відсутні докази направлення ОСОБА_5 викликів органом пробації.

За таких обставин, з урахуванням того, що у судовому засіданні встановлено, що засуджений проживав за адресою, вказаною у вироці, а саме у с. Діброва, одружився 07.10.2022 у Бучанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі, був офіційно працевлаштований, до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі не притягувався, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого є обґрунтованим, так як відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, а тому наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись статтями 369-372, 395, 532, 537-539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 10 січня 2022 року у справі єдиний унікальний номер 379/18/22 за ст. 335 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий:ОСОБА_1