УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 рокуСправа № 495/8234/24
Номер провадження 1-кс/495/2370/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 (в порядку ст.303 КПК України),

В С Т А Н О В И В:

20.11.2025 року ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 (в порядку ст.303 КПК України).

Так, скаржник просить суд:

- скасувати постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України;

- зобов`язати дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні 0000020 від 28.01.2023 року, розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365), відповідно до ст.220 КПК України.

Зі скарги вбачається, що сектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч.4 ст.358 та ч.1 ст.384 КК України.

Скаржник зазначив, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.11.2025 року у кримінальній справі №495/8234/24 провадження №1-кс/495/2257/2025 постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 18.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України скасовано та зобов`язано дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. № С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про що прийняти відповідне обґрунтоване та вмотивоване процесуальне рішення, із зазначенням обставин кримінального правопорушення, викладенням мотивування чи обґрунтування суті самого клопотання заявника та з детальним визначенням підстав і мотивів прийнятого рішення за результатами розгляду клопотання.

19 листопада 2025 року на електронну адресу скаржника надійшов лист дізнавачки Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , який містив супровідний лист і постанову від 19.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання №C-365 від 07.04.2025 року.

Дізнавачка ОСОБА_4 надіслала постанову про відмову у задоволенні клопотання разом із супровідним листом. Водночас QR-код та реєстраційний номер постанови повністю дублюють реквізити супровідного листа, що свідчить про те, що постанова не була зареєстрована як окремий самостійний процесуальний документ. Фактично постанова оформлена як технічний додаток до супровідного листа, без належного обліку та реєстрації, що є порушенням правил службового діловодства та ставить під сумнів законність і належне оформлення постанови. Зазначене дублювання у реквізитах супровідного листа і постанови викликає сумнів у дійсності постанови, адже з 05.05.2025 року, згідно з внутрішніми наказами МВС та ГУНП, усі процесуальні документи обов`язково мають реєструватись у СЕД із присвоєнням окремого номера та накладенням QR-коду.

За твердженнями скаржника, оскаржувана постанова містить реєстраційний номер та QR-код ідентичний до реєстраційного номеру та QR-коду листа, який не є процесуальним рішенням, тобто постанова не зареєстрована в системі електронного документообігу (СЕД) органу досудового розслідування належним чином, що ставить під сумнів її справжність, адже відсутня можливість перевірити її автентичність, дату винесення, послідовність та підстави, а таке прямо порушує вимоги ст. 110 КПК України.

Крім того, оскаржувана постанова складається лише із посилань на положення КПК України та лише зазначення, що «у кримінальному провадженні не достатньо доказів для повідомлення про підозру».

Дані обставини і стали підставою для звернення з відповідною скаргою.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 , не з`явився, але надіслав до суду заяву, згідно із якою зазначив, що доводи скарги підтримує та просить провести судове засідання без його участі.

Дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду скарги повідомлена належним чином. Неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із статтею 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно із ст.24 Кримінального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ст.ст. 303-304 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволені скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, сектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч.4 ст.358 та ч.1 ст.384 КК України.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 18.09.2025 року провідмову у задоволенні клопотання, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.11.2025 року у кримінальній справі №495/8234/24 провадження №1-кс/495/2257/2025 постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 18.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України було скасовано та зобов`язано дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. № С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про що прийняти відповідне обґрунтоване та вмотивоване процесуальне рішення, із зазначенням обставин кримінального правопорушення, викладенням мотивування чи обґрунтування суті самого клопотання заявника та з детальним визначенням підстав і мотивів прийнятого рішення за результатами розгляду клопотання.

На виконання ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2025 року у кримінальній справі № 495/8234/24, провадження №1-кс/495/2257/2025 дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 повторно розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за результатами чого винесено відповідну постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, із вказаної постанови вбачається, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 та ч.1 ст.384 КК України триває досудове розслідування, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та збору доказів. На теперішній час у кримінальному провадженні № 0000020 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 та ч.1 ст.384 КК Українине достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, постанова дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19 листопада 2025 року належним чином оформлена, містить усі передбачені законом структурні частини та внесена до системи електронного документообігу (СЕД).

На виконання ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2025 року, через канцелярію суду (Вх. 30084/25 від 24.11.2025 року) дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 були надані для огляду матеріали кримінального провадження №0000020 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.1 ст.384 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000020 від 28.01.2023 року, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Раніше вже неодноразово задовольнялись скарги ОСОБА_3 та скасовувались постанови дізнавачів про розгляд клопотань скаржника із зобов`язанням дізнавачів повторно розглянути клопотання скаржника у даному кримінальному провадженні з обов`язковим прийняттям відповідного обґрунтованого та вмотивованого процесуального рішення, із зазначенням обставин кримінального правопорушення, викладенням мотивування чи обґрунтування суті самого клопотання заявника та з детальним визначенням підстав і мотивів прийнятого рішення за результатами розгляду клопотання та процесуальне рішення (постанова) повинна бути належним чином оформлена, містити усі передбачені законом структурні частини та внесена до системи електронного документообігу (СЕД).

Із наданих матеріалів кримінального провадження №0000020 від 28.01.2023 року, вбачається, що після скасування попередніх постанов дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було виконано всі необхідні слідчі дії та було повторно, всебічно та у відповідності до вимог ст. 110, 220 КПК України розглянуто клопотання ОСОБА_3 (С-365) від 07.04.2025 року, за результатами чого винесено вмотивовану та обґрунтовану постанову, яка містить фактичні підстави прийнятого рішення, належне правове обґрунтування, а також належним чином оформлена, містить усі передбачені законом структурні частини та внесена до системи електронного документообігу (СЕД).

Надані скаржником доводи не містять нових обставин, які б свідчили про порушення дізнавачем процесуального порядку розгляду клопотання або про невідповідність постанови вимогам кримінального процесуального закону. Фактично скарга зводиться до повторного оскарження належним чином ухваленого процесуального рішення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на багаторазове постановлення дізнавачами процесуальних рішень за клопотаннями скаржника, їх оскарження ОСОБА_3 , їх повторне скасування та подальше вже належне виконання вимог ухвал слідчого судді.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19 листопада 2025 року є обґрунтованою відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, що і знайшло своє підтвердження під час дослідження наданих матеріалів кримінального провадження №0000020 від 28.01.2023 року.

Статтею 220 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000020 від 28.01.2023 року, обставини викладені в постанові Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та перевіривши доводи скаржника, слідчий суддя вважає, що дізнавачем клопотання скаржника розглянуто по суті, прийнято відповідне обґрунтоване та вмотивоване процесуальне рішення у вигляді постанови, із зазначенням обставин кримінального правопорушення, викладенням мотивування та обґрунтування суті самого клопотання заявника та з детальним визначенням підстав і мотивів прийнятого рішення за результатами розгляду клопотання, постанова належним чином оформлена, містить усі передбачені законом структурні частини та внесена до системи електронного документообігу (СЕД), у зв`язку з чим відсутні і підстави для скасування такої постанови.

Згідно із ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім того, в силу ст.40 КПК України, слідчий (дізнавач), здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий (дізнавач) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст.94 КПК України).

Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод, які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Тобто, слідчий (дізнавач) є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 (в порядку ст.303 КПК України), у зв`язку з чим у її задоволенню слід відмовити.

Керуючись статтями 214, 220, 303-305, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2025 року (вх. С-365) щодо повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (в порядку ст.303 КПК України) відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_7