ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/303/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, учень 8-го класу, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Стягнуто із законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 2387 грн. 70 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні 2 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

8 вересня 2024 року, приблизно о 22.30 годині, неповнолітній ОСОБА_8 у період дії воєнного стану, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на територію готелю «Гранд палац» за адресою: м. Запоріжжя вул. Спартака Маковського, 15, знаходячись на території зазначеного готелю неповнолітній ОСОБА_8 , одразу попрямував до приміщення готелю, в яке проник шляхом вільного доступу, перебуваючи в середині приміщення готелю, неповнолітній ОСОБА_8 , таємно викрав майно, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: телевізор марки «HOFFSON» моделі «А32НОЗООТ2» з серійним номером А32НП300Т0422, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 3766 гривень 67 копійки;

Крім того, 9 вересня 2024 року, приблизно о 20.45 годині, неповнолітній ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на територію готелю «Гранд палац» за адресою: м. Запоріжжя вул. Спартака Маковського, 15, знаходячись на території зазначеного готелю неповнолітній ОСОБА_8 , одразу попрямував до приміщення готелю, в яке проник шляхом вільного доступу, перебуваючи в середині приміщення готелю, неповнолітній ОСОБА_8 , таємно викрав майно, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: музичну колонку чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000105 вартість якої складає 13234 гривень 24 копійки; музичну колонку чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000104 вартість якої складає 13234 гривень 24 копійки; персонального комп`ютеру «Neo's» модель BALANCED-42058+F та персональний комп`ютер «Аmро COMPUTERS» вартість якого складає 2000 гривень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, навчається, працює неофіційно, має зареєстроване та постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, він вчинив злочин у неповнолітньому віці, повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

До того ж, реальних матеріалів збитків від злочину завдано не було, а обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції мав усі підстави для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Просить вирок у частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник обвинуваченого фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, визнав вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття за обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має місці соціальні зв`язки, навчається, працює неофіційно, має зареєстроване та постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, обвинувачений визнав провину в повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого, засуджує свої дії.

Також суд першої інстанції врахувавши висновки досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_8 повторних кримінальних правопорушень є середнім, а його виправлення можливе без позбавлення або обмеження на певний строк.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо з призначенням йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, однак підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 було призначене покарання в мінімальних межах санкції, а звільняючи на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від його відбування з випробуванням, йому було встановлено іспитовий строк мінімальної тривалості, що також не свідчить про несправедливість призначеного покарання через його суворість.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу неналежного врахування судом першої інстанції віку обвинуваченого, відсутності у нього судимостей, повного визнання вини, щирого каяття, стійких соціальних зв`язків, неофіційного працевлаштування, постійного місця проживання, позитивної характеристики, не перебування на обліку у нарколога та психіатра, відсутності обтяжуючих покарання обставин, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд врахував вказані обставини при призначенні обвинуваченому покарання та прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, покарання в мінімальних межах санкції.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 року у відношенні ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4