ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 539/1/21
Провадження № 1-кп/553/23/2025
У Х В А Л А

Іменем України

21.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000360 відносно ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження № 0000360 відносно ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 10.11.2025 року по справі № 539/1/21 (провадження № 1-кп/553/23/2025) клопотання прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про виділення матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_14 в окреме провадження задоволено. Постановлено виділити з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 відносно ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, матеріали відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, для розгляду угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_14 і його захисником ОСОБА_15 . Копію ухвали і виділені матеріали відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, передано до канцелярії Подільського районного суду міста Полтави для реєстрації.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (справа № 553/4679/25, провадження № 1-кп/553/812/2025).

Вироком Подільського районного суду міста Полтави від 19.11.2025 року у виділеному кримінальному провадженні (справа № 553/4679/25, провадження № 1-кп/553/812/2025) затверджено угоду про визнання винуватості від 07.11.2025 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_14 , за участю захисника ОСОБА_15 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000360 від 07.07.2020 року. Визнано ОСОБА_14 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.27 ч.3 ст.263-1, ч.2 ст.15 п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27 ч.4 ст.187, ч.2 ст.27 ч.3 ст.262, ч.1 ст.263 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання за: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України у виді 8 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 років 5 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна; за ст. 257 КК України у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна; за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262 КК України у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна; за ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років 1 місяць позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_14 до набрання вироком чинності залишено без змін - тримання під вартою. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_14 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_14 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 10 липня 2020 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Процесуальні витрати у сумі 7975 грн. стягнуто з ОСОБА_14 на користь держави.

У судовому засіданні головуючим суддею ОСОБА_1 заявлений самовідвід з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_1 , як головуючий суддя, розглядав справу № 553/4679/25 (провадження № 1-кп/553/812/2025) за матеріалами виділеного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, та за результатами розгляду якого ухвалено вирок від 19.11.2025 року.

Також, у судовому засіданні членом колегії - суддею ОСОБА_2 заявлений самовідвід з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_2 , як член колегії, розглядала справу № 553/4679/25 (провадження № 1-кп/553/812/2025) за матеріалами виділеного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, та за результатами розгляду якого ухвалено вирок від 19.11.2025 року.

Також, у судовому засіданні членом колегії - суддею ОСОБА_3 заявлений самовідвід з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_3 , як член колегії, розглядала справу № 553/4679/25 (провадження № 1-кп/553/812/2025) за матеріалами виділеного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 відносно ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, та за результатами розгляду якого ухвалено вирок від 19.11.2025 року.

Прокурор та представники потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заперечували щодо задоволення заявлених самовідводів.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вказали на наявність підстав для задоволення заявлених самовідводів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку своїх захисників.

Захисник ОСОБА_9 вказав, що при вирішенні заявлених самовідводів заперечує.

Заслухавши заяви про самовідвід суддів, думку прокурора, представників потерпілих, захисників та обвинувачених колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Тобто, підстави, які зазначені в ст. 75 КПК України, містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Нормами Конституції України закріплені основні засади судочинства та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 22 жовтня 2019 року (справа № 311/3428/18), від 25 лютого 2020 року (справа №619/1205/17), від 18 лютого 2021 року (справа № 127/17123/19) та від 19 жовтня 2021 року (справа № 127/18010/17), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. Допустимість повторної участі судді у одному кримінальному провадженні диктується логікою побудови системи судового контролю. Термін контроль інтерпретується як перевірка діяльності кого- , чого- небудь. Судовий контроль не належить до правосуддя і є специфічною діяльністю суду. Вона має контрольний характер і забезпечує охорону конституційних прав громадян від свавільного і невиправданого втручання та обмеження з боку органів державної влади. Беручи до уваги те, що ці обставини можуть позначитися на об`єктивності й неупередженості судді при розгляді кримінального провадження по суті, законодавець включив зазначені дії до числа тих, що перешкоджають участі судді в його розгляді по суті. Адже, хоча діяльність судді із судового контролю не має прямого відношення до вирішення кримінального провадження по суті, проте він знайомиться з матеріалами провадження, і у нього при цьому складається внутрішнє переконання щодо його обставин, особи підозрюваного. А тому, якби в майбутньому йому довелося розглядати цю справу по суті, він би не міг вважатися безстороннім, оскільки зв`язаність судді прийнятим рішенням не може не проявитися в подальшому.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому у своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами.

Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982 року, п. 30) зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26.10.1984 року, п. 26).

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) від 06.09.2005 року, надаючи тлумачення поняттю «неупередженість» суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10.06.1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelov.Italy), від 07.08.1996 року, п. 58).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (CastilloAlgarv.Spain), від 28.10.1998 року, п.45).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Зазначені принципи закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до п. 3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Положення цієї статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 р., відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні віднесено, у тому числі і ті, які виключають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи вищенаведене, з метою уникнення сумнівів у учасників кримінального провадження та стороннього спостерігача щодо розгляду даної справи неупередженим судом та винесення об`єктивного рішення за результатами його розгляду, колегія суддів вважає, що наведені у заявах про самовідвід обставини виключають участь головуючого судді ОСОБА_1 та членів колегії суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даному провадженні, а тому наявні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 82, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву головуючого судді ОСОБА_1 про самовідвід - задовольнити.

Заяву члена колегії - судді ОСОБА_2 про самовідвід - задовольнити.

Заяву члена колегії - судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести колегію суддів Подільського районного суду міста Полтави під головуванням судді ОСОБА_1 , членів колегії - суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 відносно ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 263-1 КК України (справа № 539/1/21, провадження № 1-кп/553/23/2025).

Передати справу для повторного розподілу через автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3