СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та закриття кримінального провадження

17 лютого 2026 року м. Снігурівка

справа №485/208/26

провадження № 1-кп/485/82/26

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Снігурівка відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, утриманців немає, невійськовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості в силу вимог ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

установив:

Суть питання, що вирішується

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Снігурівського районного суду Миколаївської області 04 лютого 2026 року та ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання.

Обвинувачений разом з потерпілою звернулися до суду з клопотаннями про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з їх примиренням, оскільки обвинувачений та потерпіла примирилися, остання не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_3 , 25.01.2026 близько 18:00, більш точного часу не встановлено, перебував у приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де відпочивав на ліжку. У зазначений час, до будинку прийшла його співмешканка ОСОБА_5 , яка почала поратись по господарству. В ході того, яка ОСОБА_5 поралась по господарству, їй зателефонували та вона, розмовляючи по телефону, взяла відро та пішла до колодязя набрати води.

В цей час ОСОБА_3 прокинувся та почав гукати ОСОБА_5 , а коли остання повернулась в будинок з водою, почав дорікати їй що остання не відповіла на його заклик, а потім вихопив у неї з рук відро з водою та умисно вилив воду на подвір`я та наказав ОСОБА_5 повторно йти за водою.

Виконуючи наказ ОСОБА_3 , ОСОБА_5 знову вийшла на подвір`я, де набрала воду та повернулася до будинку. Побачивши що ОСОБА_5 повернулась, ОСОБА_3 почав розпитувати хто їй телефонував. На вказані запитання ОСОБА_5 намагалась надати пояснення про особу з якою вона розмовляла по телефону, але її відповідь ОСОБА_3 не задовільнила. Намагаючись припинити розмову, яка почала переростати у сварку, ОСОБА_5 сказала ОСОБА_3 що останнього не повинно турбувати питання з ким вона спілкується. Після вказаної відповіді у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_5 .

Невідкладно реалізуючи свій протиправний умисел, 25 січня 2026 року близько 19 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у веранді житлового будинку розташованого по АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 та, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, штовхнув потерпілу в область грудної клітини, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на спину.

Після цього ОСОБА_3 підійшов до лежачої на підлозі ОСОБА_5 , сів на її грудну клітину та наніс руками не менше 2 ударів в область голови потерпілої. Надалі ОСОБА_3 , взявши з металевого стелажа ножиці почав умисно зрізати волосся з голови потерпілої ОСОБА_5 .

У цей час на мобільний телефон ОСОБА_3 надійшов дзвінок та останній підвівся, почав розмову по телефону та відійшов вбік. Скориставшись цим, ОСОБА_5 підвелась та намагалася вийти з кімнати.

Помітивши спробу ОСОБА_5 залишити приміщення, ОСОБА_3 , вхопив потерпілу за праву руку та, застосовуючи фізичну силу, діючи умисно, різко потягнув на себе, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала ударившись правою частиною обличчя об дерев`яну лавку, розташовану вздовж стіни біля входу до приміщення.

У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в центрі лобно-тім?яної ділянки голови, забою м`яких тканин в скроневій ділянці голови та садна по зовнішньому краю правої брови з забоєм м`яких тканин навколо садна з переходом на верхню та нижню повіки правого ока, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні зазначеного кримінального проступку та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілою та закрити кримінальне провадження, надавши при цьому суду згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Захисник у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закрити щодо нього кримінальне провадження.

Потерпіла підтримала клопотання та просила суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закрити щодо нього кримінальне провадження. При цьому потерпіла зазначила, що вони примирилися та вона не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд встановив, що ОСОБА_3 в силу вимог ст.89 КК України є особою, що не має судимості, а отже в силу вимог кримінального закону вважається таким, що вперше вчинив кримінальний проступок.

Обвинувачений примирився з потерпілою, остання не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з таких підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З урахуванням ч.2 ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, примирився з потерпілою, потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, обвинувачений надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження щодо нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 9 ст. 100 КПК.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, ст.46 КК України, керуючись ст.314, 284, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст.46 КК України.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

З набранням ухвали законної сили речовий доказ ножиці з чорною рукояткою, та гравіруванням «STAINLESS», на яких є залишки волосся, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Повна ухвала складена та оголошена 17 лютого 2026 року о 16.50.

Суддя ОСОБА_1