КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8538/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні скарги, яка подана в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного утримання особи,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання особи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що оскаржувана ухвала є завідомо неправосудна.

20 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду з Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання особи.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, яка подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання особи.

Згідно з висновком щодо застосовування норм процесуального права, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19, перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 766/22242/17, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

В даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого про відмову у задоволенні скарги, яка подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання особи, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року - відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 376, 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2