Справа № 138/3335/25
Провадження №:1-кс/138/917/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000542 від 12.11.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рів Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітня дитини, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2025 слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 від 12.11.2025.

Клопотання мотивоване тим, що як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленні громадянина України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, порушуючи визначений порядок перетину державного кордону, встановлений законами України «Про державний кордон України» та «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що 20 жовтня 2025 року Указом Президента України № 793/2025, строк дії воєнного стану в Україні подовжено на 90 діб, у зв`язку з чим, діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, домовився про сприяння шляхом надання засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є військовозобов`язаним, тобто особою, якій обмежено право на виїзд за межі України.

Так, приблизно у середині жовтня 2025 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 домовився у ході телефонних розмов із ОСОБА_7 посприяти останньому у незаконному перетині кордону, шляхом перевезення останнього до місця можливого перетину. Надалі ОСОБА_7 за попередньою домовленістю та вказівкою ОСОБА_4 придбав гідрокостюм та 22.10.2025 прибув до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання останнього, для спільної поїздки до місця незаконного перетину кордону ОСОБА_7 , де проживав до 12.11.2025.

Надалі 12.11.2025, близько 7 год 00 хв, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , на належному ОСОБА_4 транспортному засобі марки «Great Wall» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхали з місця проживання ОСОБА_4 та відправились до с. Лядова Могилів-Подільського району Вінницької області. При цьому, перед початком руху ОСОБА_7 приховав у багажному відділенні авто належний йому гідрокостюм.

У ході поїздки ОСОБА_4 , будучи обізнаним про перебування ОСОБА_7 у розшуку працівниками ТЦК та СП за ухилення від мобілізації у військовий стан, з метою уникнення стаціонарних блокпостів у Могилів-Подільському районі Вінницької області та перевірки документів, повіз його дорогою у напрямку с. Лядова Могилів-Подільського району Вінницької області, яка надає змогу їх об`їхати.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , рухаючись на вищевказаному транспортному засобі по автошляху Т 2308 сполученням «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський», на перехресті у напрямку с. Лядова Могилів-Подільського району Вінницької області, за 5 км до прикордонного знаку 0114, були зупинені працівниками Державної прикордонної служби України для перевірки документів та права на в`їзд у прикордонну зону.

У ході візуального огляду транспортного засобу марки «Great Wall» реєстраційний номер НОМЕР_1 у багажному відділенні під запасним колесом був виявлений гідрокостюм, за допомогою якого ОСОБА_7 за вказівкою та інструктажем ОСОБА_4 повинен був незаконно перетнути державний кордон України у напрямку Республіки Молдова поза межами встановленими пунктами пропуску, після чого останній був затриманий правоохоронними органами.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 13.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

В клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду є те, що санкцією статті інкримінованої ОСОБА_4 передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, він може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, однак має достатній рівень життя. Крім того, територіальна близькість місця реєстрації підозрюваного ОСОБА_4 до лінії Державного кордону України не виключає собою можливість незаконного перетину кордону також і поза межами міжнародних пунктів пропуску, з метою уникнення прикордонної перевірки, під час якої може бути виявлено його причетність до описаного вище кримінального правопорушення, що може бути підставою для відмови йому у перетині кордону.

Поєднання можливостей перебувати за межами України та потенційних небезпек у зв`язку із веденням бойових дій на території України внаслідок розв`язання російською федерацією повномасштабної війни проти України та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик залишення ОСОБА_4 території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тривале перебування за кордоном є одним із способів унеможливлення реалізації органом досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що останньому відомо анкетні дані свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , тому підозрюваний може незаконно впливати на них у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, погроз, залякування або іншим чином з метою уникнення від відповідальності. При цьому, оцінюючи наявність вказаного ризику, слід брати до уваги те, що із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, на думку слідчого, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вказаних вище ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Також, слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому доцільним є застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді, пояснення підозрюваного у судовому засіданні та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 12.11.2025, яким оглянуто відрізок автодороги Т 2308 сполученням «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський», де було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Great Wall» із номерними знаками « НОМЕР_1 » чорного кольору; свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гідрокостюм; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 12.11.2025, в ході якого було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав обставини за яких 12.11.2025 мав намір незаконно перетнути державний кордон України та потрапити на територію республіки Молдова в обхід встановлених пунктів пропуску; протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вказав обставини, за яких 12.11.2025 під час чергування в наряді, поблизу с. Лядово Могилів-Подільського району Вінницької області, на автомобільній дорозі Т2308 виявив транспортний засіб марки «Great Wall» із номерними знаками « НОМЕР_1 », в середині якого перебувала особа, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України та інша особа, яка їй у цьому сприяла; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вказав обставини за яких 12.11.2025 під час чергування в наряді, поблизу с. Лядово Могилів-Подільського району Вінницької області, на автомобільній дорозі Т2308 виявив транспортний засіб марки «Great Wall» із номерними знаками « НОМЕР_1 », в середині якого перебувала особа, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України та інша особа, яка їй у цьому сприяла; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вказав обставини за яких 12.11.2025 під час чергування в наряді, поблизу с. Лядово Могилів-Подільського району Вінницької області на автомобільній дорозі Т2308 виявив транспортний засіб марки «Great Wall» із номерними знаками « НОМЕР_1 », в середині якого перебувала особа, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України та інша особа, яка їй у цьому сприяла; повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.11.2025, який вказує обставини за яких він сприяв незаконному перетину державного кордон України його знайомому ОСОБА_7 .

Щодо ризиків, якими обґрунтоване клопотання, то слідчий суддя погоджується, що останні знайшли своє підтвердження в ході розгляду.

Зокрема, те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тими обставинами, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, за який передбачене покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, ОСОБА_4 може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, на думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання, в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також знайшов своє підтвердження і ризик, що підозрюваний може впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 оскільки йому відомо місце їх проживання, підозрюваний може мати можливість спілкуватись з ними та чинити відповідний вплив на них під час досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

За таких підстав, слідчий суддя вважає, що з урахуванням усіх доказів в сукупності прокурор та слідчий довели наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому стороною захисту будь-які належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин необхідних для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, слідчому судді надані не були.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особисте зобов`язання та особиста порука не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Враховуючи викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Також, враховуючи доведені ризики, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний не працює, застава не може бути застосована в зв`язку з відсутністю даних про наявність у підозрюваного коштів, необхідних для внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000542 від 12.11.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з моменту затримання, тобто з 20 год. 06 хв. 12 листопада 2025 року по 20 год. 06 хв. 10 січня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім часу оголошення «Повітряної-Ракетної небезпеки» у с. Рів Жмеринського району Вінницької області, коли останній має право спуститися (пройти) до бомбосховища, визначеного органом місцевого самоврядування;

3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали встановити 60 (шістдесят) днів, тобто по 20 год. 06 хв. 10 січня 2026 року включно.

Виконання ухвали доручити Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області.

Копію цієї ухвали необхідно вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1