Справа №463/2092/25
Провадження №1-кс/463/9850/25
УХВАЛА

слідчого судді

05 листопада 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 07.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,

встановила:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.11.2024 року у справі №712/13118/24 на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти у сумі 1229200 (один мільйон двісті двадцять дев?ять тисяч двісті) доларів США, та 182000 (сто вісімдесят дві тисячі) Євро, які вилучені 14.06.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання покликався на те, що ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.11.2024 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора - прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , та: 1) накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти - долари США, загальною кількістю сумою 1 229 200 (один мільйон двісті двадцять дев?ять тисяч двісті), а також ЄВРО, загальною кількістю сумою 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі), що вилучені 14.06.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) передано ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження, збереження їхньої економічної вартості, майно, а саме: грошові кошти - долари США, загальною кількістю сумою 1 229 200 (один мільйон двісті двадцять дев?ять тисяч двісті), а також ЄВРО, загальною кількістю сумою 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі), що вилучені 14.06.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважають, що арешт на зазначене вище майно накладено необгрунтовано, а також наразі відпала необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення позову, а відтак арешт підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так вказують що вилучені у житлі ОСОБА_4 кошти в сумі 182 000 Євро є її власними заощадженнями, що були зроблені за рахунок її доходів як фізичної особи-підприємця (код НОМЕР_2 ). Лише за останні 4 роки згідно офіційних податкових декларацій доходи ФОП ОСОБА_4 становили 13 579 412,37 грн., в тому числі за 2020-2023 роки 8 147 612 грн., а саме: за 2020 рік - 1 924 369,00 грн; за 2021 рік - 1 163 028,08 грн.; за 2022 рік - 5 060 215,36 грн. за 2023 рік - 5 431 800,37 грн.

Щодо вилучених грошових коштів в сумі 1 229 200 дол. США зазначають, що ОСОБА_4 з метою придбання об?єктів нерухомості у Одеській області, отримала вказані кошти у власність на підставі Договору позики від 21 квітня 2023 року, який було укладено між нею та ОСОБА_6 , а також Договору позики від 21 квітня 2023 року, який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Загальна сума отриманих грошових коштів ОСОБА_4 за даними договорами становила 1 250 000 дол. США (копії Договорів позики надаються, оригінали знаходяться у ОСОБА_4 ). На підтвердження походження коштів у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надаються копії декларацій про доходи вказаних фізичних осіб-підприємців.

За викладених обставин, вилучені грошові кошти в розмірі 182 000 Євро є власними заощадженнями ОСОБА_4 , походження яких підтверджується.

Вилучені грошові кошти в сумі 1 229 200 дол. США є власністю ОСОБА_4 , які вона отримала на підставі Договорів позики з метою придбання об?єктів нерухомості, що підтверджується відповідними документами.

Отже, зазначені грошові кошти є тимчасово вилученим майном, не мають жодного відношення до обставин розслідуваного кримінального провадження, не є речовими доказами, оскільки не встановлюють будь-яких обставин у кримінальному провадженні та мають бути повернуті їх законному володільцю.

Зауважують, з часу вилучення у ОСОБА_4 грошових коштів пройшло понад 2 роки та органом досудового розслідування не здобуто доказів протиправного набуття нею грошових коштів, що підтверджується попередніми ухвалами слідчих суддів та матеріалами кримінального провадження №0000033 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

В той же час, внаслідок вилучення всіх грошових коштів у ОСОБА_4 , остання не змогла повернути вказані кошти своїм кредиторам і 21.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято рішення по справі № 522/6568/24 яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики в сумі 650 000 дол. США та 65 000 дол. відсотків за користування сумою позики а також 19 500 дол. США - 3% річних.

По справі № 522/6570/24 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики від 21.04.2023 року у загальному розмірі 678 000 (шістсот сімдесят вісім тисяч) доларів США 00 центів, з яких: 600 000 доларів США- сума основного боргу; 60 000 доларів США - відсотки за користування; 18 000 доларів США - 3% річних від простроченої суми платежу.

Необхідність в арешті грошових коштів відпала після виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000861 в окреме кримінальне провадження №0000033 за підозрою ОСОБА_8 згідно постанови прокурора від 20.01.2025 року.

Так, як було згадано, 04.11.2024 до слідчого судді надійшло клопотання прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 про накладення арешту на спірні грошові кошти.

У даному клопотанні прокурор виклав фабулу кримінального провадження, яка зводиться до фактично до ухилення від сплати податків.

В ході розгляду поданого клопотання, прокурор також подав до суду складене 08.11.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України, яке було враховане слідчим суддею під час розгляду клопотання.

Після накладання арешту на вказані грошові кошти 20.01.2025 матеріали за підозрою ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України - виділені в окреме провадження.

При цьому згідно Постанови прокурора від 20.01.2025 про виділення матеріалів в окреме провадження - ні постанова про визнання речовим доказом, ні самі речові докази (грошові кошти), ні інші вилучені у ОСОБА_4 речі - до матеріалів кримінального провадження №0000033 - не передано.

Також зауважують, що ОСОБА_4 не є окремим «фігурантом» даного кримінального провадження, обшук в її приміщенні проводився лише тому, що прокурор в клопотанні на обшук зазначив, що ОСОБА_8 використовує приміщення, належне його «цивільній дружині» - ОСОБА_4 для своєї діяльності.

Тобто, прокурор, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт коштів, свідомо вводив слідчого суддю в оману в частині того, що вказані кошти необхідно арештувати для можливості їх спеціальної конфіскації та конфіскації як покарання, та в якості речових доказів для доведення факту видачі сертифікатів за готівкові кошти з огляду на пред`явлену ОСОБА_8 підозру - адже прокурор не передав їх до кримінального провадження №0000033, де було складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , єдиною особою, з якою є хоч якийсь зв?язок у власника вилучених коштів - ОСОБА_4

14.10.2025 кримінальне провадження №0000033 від 20.01.2025 постановою прокурора закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України

Отже, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти, які перебувають надалі у кримінальному провадженні № 0000861 - не можуть виконувати, а ні функцію речових доказів, ні функцію спеціальної конфіскації чи конфіскації як виду покарання до ОСОБА_8 , відтак доцільність подальшого арешту майна взагалі відсутня.

З квітня 2025 кримінальне провадження № 0000861 є таким, у якому жодній особі не пред?явлено підозри.

Офісом Генерального прокурора 14.04.2025 з кримінального провадження №0000861 виділено в окреме провадження і матеріали за підозрою ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 212 КК України - у окреме кримінальне провадження №0000006 від 14.04.2025.

Однак речові докази - вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти не були передані і у це кримінальне провадження, тобто залишилися в кримінальному провадженні №0000861 - де наразі немає жодної підозрюваної особи, відтак і строки досудового розслідування нічим не обмежені. При тому, що саме кримінальне провадження розслідується 4 роки (з 2021 р.) 2 роки з яких після вилучення грошових коштів у ОСОБА_4 .

Тобто за два роки досудового розслідування сторона обвинувачення,

яка провела більше 150 обшуків, не здобула жодних доказів протиправного походження цих коштів, нікому не пред?явила підозру у вчиненні злочинів, за якими б вилучені кошти могли б бути речовими доказами, відтак відсутня підстава для арешту майна (збереження речових доказів).

Отже, подальше утримання вилучених грошових коштів є непропорційним втручанням у мирне володіння майном, що є грубим порушенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини.

Звертають увагу суду, що ОСОБА_4 є достатньо забезпеченою особою, є суб?єктом підприємницької діяльності, має власну нерухомість та бізнес.

Власником арештованого майна є ОСОБА_4 , якій не було пред?явлено підозру у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання вигляді конфіскації.

У кримінальному провадженні, в якому залишились арештовані кошти взагалі жодній особі наразі не пред?явлено підозри, а провадження щодо ОСОБА_8 - закрито.

На даний час внаслідок протиправних дій органу досудового розслідування ОСОБА_4 вже понесла збитки в сумі більше 162 500 дол. США, не рахуючи основного боргу.

28.03.2025 р. в ході виконавчих проваджень, з банківських рахунків ОСОБА_4 було стягнуто 807 615,63 грн (докази додаються). Банківські рахунки та нерухоме майно, належне ОСОБА_4 на даний час арештоване внаслідок протиправного вилучення у неї грошових коштів органами досудового рослідування, виконавцем здійснюються дії по зверненню стягнення на майно ОСОБА_4 .

Протиправна мета накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_4 підтверджується і необґрунтованістю пред?явленої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозри.

Саме через необґрунтованість пред?явлених підозр за ч.3 ст. 212 КК України, сторона обвинувачення не виділила речові докази, в т.ч. грошові кошти ОСОБА_4 , при виділенні матеріалів кримінальних проваджень відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , адже в такому разі після отримання виправдувальних вироків, їх потрібно було б повертати.

Враховуючи, що вищенаведене, керуючись правом, передбаченим ст. 174 КПК України ОСОБА_4 просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.11.2024 року у справі №712/13118/24 (провадження №1-кс/712/5627/24, з огляду на вищевказане.

На початку судового засідання, після оголошення складу суду та технічних засобів фіксації, перед початком розгляд клопотання по суті слідча суддя розкрила інформацію та роз`яснила право на відвід. Однак такого заявлено не було.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) підтримав подане клопотання про скасування арешту та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Додатково зазначив, що накладення арешту на належні ОСОБА_4 грошові кошти створює для неї надмірний тягар, пов`язаний з неможливістю виконання належних зобов`язань за договорами позики. Є непропорційним меті застосування згаданого заходу забезпечення кримінального провадження та інституту права власності. Суперечать релевантним практикам ЄСПЛ, наведеним у відповідних рішеннях, зокрема «Неділенько та інші проти України». Також зазначив, що ними не заперечується той факт, що ОСОБА_4 фактично була цивільною дружиною ОСОБА_8 , проте останнє успішною бізнес леді, а відповідно не може нести відповідальність за свого уже колишнього чоловіка. Її квартира не використовувалась ОСОБА_8 , кримінальне провадження щодо останнього закрито.

Прокурор подав клопотання, в якому просив розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити за його відсутності. Проти задоволення клопотання не заперечив.

Детектив в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Заперечення щодо клопотання не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Слідча суддя, заслухавши думку сторони заявника, отримавши письмову позицію прокурора, тобто особи, за клопотанням якої було арештовано майно, який проти задоволення клопотання не заперечив, оглянувши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування отримано інформацію про те, що службові особи юридичних осіб та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , зловживають службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб, що спричиняє тяжкі наслідки у вигляді заподіяння шкоди охоронюваним законом державним інтересам, а також правам та інтересам окремих громадян та юридичних осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 визначено органи сертифікації колісних транспортних засобів, а саме: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ( НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( НОМЕР_4 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ( НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ( НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ( НОМЕР_7 ), ПП « ОСОБА_10 ». ( НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( НОМЕР_9 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » ( НОМЕР_10 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » ( НОМЕР_11 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » ( НОМЕР_12 ), які здійснюючи господарську діяльність з надання послуг із сертифікації та технічного огляду автотранспортних засобів, приховали реальну кількість/вартість здійснених операцій, що надало їм можливість не відображати в податковій звітності такі операції.

Відповідно до п. 11.9 Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_16 від 17.08.2012 № 521, уповноважені органи та органи із сертифікації ведуть реєстр виданих сертифікатів відповідності щодо індивідуального затвердження. Реєстраційні номери сертифікатів відповідності щодо індивідуального затвердження присвоюють уповноважені органи та органи із сертифікації згідно з вимогами додатка 7 до цього Порядку. Ці органи надають інформацію про сертифікат відповідності до підприємства, що належить до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_16 , для внесення інформації до Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання згідно з вимогами, передбаченими у додатку 9 до вказаного Порядку.

Однак, реєстру колісних транспортних засобів не створено і, відповідно, призначені органи сертифікації не надають інформацію про видані сертифікати відповідності до підприємства, що належить до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_16 .

При цьому призначені органи сертифікації не ведуть власних реєстрів виданих сертифікатів відповідності, що підтверджується протоколами тимчасового доступу до речей і документів, здійсненого на підставі ухвал ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, за отриманими відомостями, висновки та протоколи випробування, які передаються до призначених органів сертифікації, складаються без заїзду транспортного засобу або з формальним заїздом без здійснення фактичного огляду у випробувальних лабораторіях.

Під час досудового розслідування отримано інформацію про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 є організаторами запровадження протиправної схеми видачі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів призначеними органами сертифікації: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 », а також випробувальних лабораторій, зокрема ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_19 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_20 » та інших.

У свою чергу, вказані особи здійснюють організаційно-розпорядчі функції під час фінансово-господарської діяльності зазначених суб`єктів господарювання та за наслідками такої діяльності отримують основний дохід.

За отриманими відомостями, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до своєї протиправної діяльності залучили колишнього начальника управління з акредитації органів сертифікації та інспектування ІНФОРМАЦІЯ_21 (далі ІНФОРМАЦІЯ_22 ) ОСОБА_12 , який відповідно до функціональних обов`язків відповідальний за взаємовідносини з ІНФОРМАЦІЯ_22 , а також ОСОБА_13 , яка згідно з функціональними обов`язками здійснює контроль та організацію бухгалтерського та фінансового обліку 27 підприємств, 29 фізичних осіб підприємців, 130 випробувальних лабораторій, каси, партнерів та агентів.

Крім того, вказані особи залучили до цієї протиправної схеми близько 62-х інших осіб, які виконують функції кураторів (осіб, які здійснюють пошук нових приміщень та персоналу для випробувальних лабораторій, відповідальні за розвиток і контроль за діяльністю залучених випробувальних лабораторій), фінансистів, програмістів, бухгалтерів, юристів, охоронців, водіїв / кур`єрів.

При цьому, за отриманою інформацією, ОСОБА_11 є шеф-редактором інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_23 », вміло користується своїм медійним ресурсом, надаючи послуги відповідним особам, може подати будь-яку інформацію в потрібному ракурсі, завдяки чому має на судову систему великий вплив.

З метою всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також для встановлення всіх осіб необхідно дослідити та проаналізувати реєстри виданих сертифікатів відповідності призначеними органами сертифікації. Однак ведення відповідних реєстрів не здійснюється.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_22 здійснює щорічне опитування усіх акредитованих органів з оцінки відповідності за формою Ф-08.12.86 з метою підтвердження наявного сталого досвіду робіт, як це передбачено Загальним документом НААУ «Критерії сталого досвіду органів з оцінки відповідності» (ЗД.08.00.19). Таке опитування ІНФОРМАЦІЯ_22 запроваджено з вересня 2019 року. Органи з оцінки відповідності у відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_22 надсилають відомості про проведені роботи з оцінки відповідності та сертифікації.

Так, згідно з відомостями, наданими ІНФОРМАЦІЯ_22 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у 2021 році видано сертифікати відповідності колісних транспортних засобів у кількості 36 475 шт., у 2022 році 93 801 шт.

Проте, за даними ІНФОРМАЦІЯ_24 , у 2021 році поставлено на облік 161 842 транспортні засоби, які були вперше зареєстровані на території України на підставі виданих сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у 2022 році 122 031 транспортний засіб.

Таким чином, установлена розбіжність між поданою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » до ІНФОРМАЦІЯ_22 інформацією про кількість виданих сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та фактичною кількістю виданих цим товариством сертифікатів, на підставі яких здійснено реєстрацію транспортних засобів у сервісних центрах ІНФОРМАЦІЯ_25 .

Разом з тим стороною обвинувачення отримано інформацію про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 використовують свої значні фінансові та медійні ресурси, а також міцні соціальні зв`язки для впливу на працівників ІНФОРМАЦІЯ_16 з метою забезпечення безперешкодного функціонування їхньої злочинної схеми видачі сертифікатів відповідності.

Зокрема, отримано відомості про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 06.04.2021 з 18:03:34 до 18:28:04, отримавши відомості про активні дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_16 , спрямовані на створення Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання, обговорили план штучного перешкоджання його введенню, оскільки буде все пораховано і припинено їхню протиправну діяльність.

Станом на сьогодні у ІНФОРМАЦІЯ_16 зазначеного реєстру не створено.

За інформацією, здобутою під час досудового розслідування, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спільно зі службовими особами вказаних підконтрольних їм суб`єктів господарювання у сфері випробувань (технічного контролю) та сертифікації колісних транспортних засобів акумулюють кошти у готівковій формі за здійснення технічного контролю та видачу сертифікатів, а надалі виводять у тіньовий сектор економіки, у тому числі легалізують та розміщують на банківських рахунках за кордоном, не сплачуючи до бюджету загальнообов`язкових платежів та зборів. Указані кошти легалізуються шляхом придбання житлового та комерційного нерухомого майна, цінного рухомого майна, а також розміщення їх на зберігання в індивідуальних банківських сейфах.

Крім того, стороною обвинувачення отримано інформацію про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до своєї протиправної діяльності з видачі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів залучили осіб, які виконують функції агентів, що звітують про виконану роботу ОСОБА_13 , направляючи відповідні звіти у форматі «Excel», які містять такі відомості: назву області; лабораторію (наприклад ЗСС дільниця №12.20 м. Могилів-Подільський, Вінницька обл.); статус лабораторії наша, партнер, до договору; відомості про агентів; дані про походження автомобіля США, Європа, Корея; загальні відомості про видані сертифікати, ОТК; дані про отримані кошти.

Такі агенти також звітують ОСОБА_13 про надані ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » послуги із сертифікації колісних транспортних засобів за допомогою випробувальних лабораторій: ПП « ОСОБА_14 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_26 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_27 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_28 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_29 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_30 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_31 »,ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_32 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_33 ». Звіти мітять такі відомості: назву області, відомості про суб`єкта господарювання, який виконав роботи, замовлення клієнта (наприкладUA.008.058218 від 31.05.2022 16:10:07, яке відповідає номеру сертифіката); дані про походження автомобіля та отримані кошти за послуги із сертифікації, зокрема за один транспортний засіб: США 4000,00 грн., Європа 2000,00 грн., Корея 2700,00 гривень.

Проте, наказом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 01.08.2019 № 36/1о.д затверджено ціну на послугу з надання сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу в розмірі 60,00 грн.

Разом з цим, стороною обвинувачення встановлено та допитано як свідків фізичних осіб власників транспортних засобів щодо обставин отримання сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Відповідно до протоколу допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , останніми здійснено оплату за сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у сумі близько 5000,00 грн. у готівковій формі.

Під час допиту свідка ОСОБА_18 , отримано відомості, що нею здійснено оплату за сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у сумі близько 2000,00 грн. у готівковій формі.

Також, під час допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 отримано відомості, що останніми оплата за сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » проводились шляхом передачі представнику органу оцінки з відповідності готівки.

Окрім цього, листом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_34 » від 01.08.2024 № 0108-24В отримано відомості, що оплата за послуги ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з сертифікації колісних транспортних засобів здійснюється власниками транспортних засобів у готівковій формі за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, з метою виниклою необхідністю та виконання завдань кримінального провадження у кримінальному провадженні № 000861 залучено осіб, які володіють спеціальними знаннями та навичками працівників Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом ІНФОРМАЦІЯ_35 для проведення дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » під час видачі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів».

01.04.2024 залученими особами складено висновок аналітичного дослідження № 85/99-00-08-01-01-20/38683765 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацію (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або інших правопорушень за період 01.01.2021-01.08.2023.

За результатами проведеного аналітичного дослідження вбачається наступне:

1. Посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) у періоді з 01.01.2021 по 01.08.2023 не відображені суми доходів отриманих від реалізації послуг з сертифікації КТЗ на загальну суму 556 100189,00 грн. у зв`язку з чим вбачається заниження сумєдиного податку ІІІ групина загальну суму15 124 674,00грн.;

2. Посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) у періоді з 01.01.2021 по 01.08.2023 не відображені суми доходів отриманих від реалізації послуг з сертифікації КТЗ на загальну суму 556 100 189,00 грн. у зв`язку з чим вбачається заниження сумподатку на прибуток підприємствна загальну суму 51 141 910,00грн.;

3.Посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) проігноровано вимоги щодо обов`язкової реєстрації платником податку на додану вартість відповідно до п.181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), що дало змогу не відображати отримані суми за надані Послуги з сертифікації КТЗ та призвело до заниженняподатку на додану вартістьвсього на суму51 433 980,00грн.

4. ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) протягом періоду з 01.01.2021 по 01.08.2023 не відображало, у податковій звітності, отримані суми доходів за надані послуги з сертифікації КТЗ, такі дії мають ознаки сумнівних фінансових операцій, таухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму1 17 700 564,00грн.;

5. У разі встановлення та підтвердження слідством інформації викладеної у цьому Висновку вбачаються ознаки легалізації - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом у загальній сумі прихованих ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) доходів 556 100 189 грн.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи встановлено, що висновок аналітичного дослідження від 01.04.2024 № 85/99-00-08-01-01-20/38683765 в частині заниження ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » єдиного податку ІІІ групи, підтверджується частково, а саме на загальну суму 11 475 728,00 грн., а також підтверджується в частині заниження ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » податку на прибуток підприємства на загальну суму 51 141 910,00 грн.

Так, 14.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2023 (Справа № 712/5488/23), стороною обвинувачення проведено обшук за адресом: АДРЕСА_1 у приміщенні будинку, що зареєстрований на громадянську дружину ОСОБА_8 - ОСОБА_4 .. За результатами проведення обшуку, виявлено та вилучено речі, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, предмети зовні схожі на грошові кошти долари США, загальною кількістю сумою 1 229200,00 (один мільйон двісті двадцять дев`ять тисяч двісті), а також ЄВРО, загальною кількістю сумою 182000,00 (сто вісімдесят дві тисячі).

Під час проведення обшуку, представником ОСОБА_4 надано аркуш паперу, який містив відомості про походження виявлених коштів, у якому містилась інформація про те, що остання отримала у борг 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США на власні потреби від ОСОБА_21

15.06.2023 вилучені предмети зовні схожі на грошові кошти, які документально не підтверджено та не обліковано, отримано внаслідок організації роботи протиправної діяльності з видачі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів вказаними особами визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000861.

Після чого, у відповідності до п. 21 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаний з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, вищеописані речові докази у вигляді грошей (у готівковій формі) 16.06.2023 передано для зберігання до філії АТ « ІНФОРМАЦІЯ_36 » у м. Черкаси для подальшого зарахування на депозитний рахунок, який належить ІНФОРМАЦІЯ_37 .

В подальшому, стороною обвинувачення, на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2023 по справі № 712/6518/23, отримано тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_35 , зокрема до документів, які містять відомості про джерела отримання доходів ОСОБА_4 та ОСОБА_21 ..

09.11.2023 адвокат ОСОБА_22 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів у сумі 1 229200,00 дол. США та 182000,00 євро, які були вилучені 14.06.2023 за адресом: АДРЕСА_1 .

10.11.2023 постановою прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_22 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна від 09.11.2023, у зв`язку із тим, що відсутні будь-які правові підстави.

У подальшому, адвокат ОСОБА_22 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із скаргою на бездіяльність прокурора відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000861.

За результатами розгляду вказаної скарги, 30.11.2023 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі № 712/12967/23 постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги.

01.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся прокурор ІНФОРМАЦІЯ_4 з клопотанням про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000861 від 07 жовтня 2021 року, в якому просив вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 грошові кошти - передати в ІНФОРМАЦІЯ_38 .

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2024 (справа 712/11619/24) - в задоволенні клопотання прокурора про визначення порядку зберігання речових доказів шляхом передання грошових коштів до ІНФОРМАЦІЯ_39 - відмовлено, з огляду на положення ч. 1 ст. 2 Закону України «Про ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки арешт на вказані грошові кошти не було накладено.

07.10.2024 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_23 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.10.2021.

07.11.2024 Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа №712/11875/24) в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_23 щодо неповернення грошових коштів - відмовлено.

04.11.2024 прокурор ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, вилучені 14.06.2023 у ОСОБА_4 та визначення порядку їх зберігання, шляхом передачі до ІНФОРМАЦІЯ_39 .

08.11.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 212 КК України.

14.11.2024 р. ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа №712/13118/24) вказане вище клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на грошові кошти та визначено порядок зберігання речових доказів шляхом передання грошових коштів до ІНФОРМАЦІЯ_39 .

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_40 від 27.11.2024 року апеляційну скаргу представників ОСОБА_4 відхилено, ухвалу слідчого судді від 14.11.2024 р. залишено в силі.

20.01.2025 матеріали за підозрою ОСОБА_8 виділено в окреме кримінальне провадження № 0000033.

Постановою прокурора від 20.01.2025 р. досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000033 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 212 КК України - зупинено.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 (712/1253/25) - постанову прокурора про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000033 - скасовано.

18.02.2025 прокурором ОСОБА_24 прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 та відкриття матеріалів стороні захисту.

Постановою прокурора від 27.02.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 - доручено ІНФОРМАЦІЯ_41 .

Постановою прокурора від 14.04.2025 матеріали за підозрою ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 212 КК України виділено в окреме провадження №000006 від 14.04.2025.

23.04.2025 прийнято постанову про завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню №000006 та відкриття матеріалів стороні захисту.

14.10.2025 кримінальне провадження №0000033 від 20.01.2025 постановою прокурора закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України

Станом на день подання заяви кримінальне провадження № 0000861 до суду з обвинувальним актом не передано, відомості про оголошення підозр відсутні.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт грошових коштів ініціювався з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Як на підставу для скасування арешту майна сторона заявника покликається як на те, що арешт було накладено необгрунтовано (оскільки відомий власник грошових коштів - ОСОБА_4 ; такі не відповідають критеріям визначеним КПК для застосування відповідного заходу забезпечення; арешт створює негативні наслідки для ОСОБА_4 - надмірний тягар, пов`язаний з неможливістю виконання належних зобов`язань за договорами позики) так і на те, що, у кримінальному провадженні в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні виключно кримінальних правопорушень за ст. 212 КК України. Матеріали виділено в окреме провадження, однак дані речові докази (грошові кошти) не були передані в виділені кримінальні провадження. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито).

Слідча суддя вважає за необхідне звернути увагу, що ухвалою слідчої судді від 14.07.2025 частині доводів вже надано оцінку. Проте, стороною заявника наведено і нові доводи, які мають значення для кримінального провадження, а саме: закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України та відсутність заперечення сторони обвинувачення щодо скасування арешту майна.

Слідча суддя вважає такі доводи сторони заявника підставними, виходячи з наступного.

Так, в першу чергу варто зазначити, що 04.11.2024 до слідчого судді надійшло клопотання прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 про накладення арешту на спірні грошові кошти. У даному клопотанні прокурор виклав фабулу кримінального провадження, яка зводиться до того, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ухилилось від сплати податків на суму 51141910 грн., що підтверджено висновком економічної експертизи. Протиправно отримані кошти (які утворились внаслідок ухилення від оподаткування) розподілялися між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Тобто фабула кримінального провадження зводилась фактично до ухилення від сплати податків.

В ході розгляду поданого клопотання, прокурор також подав до суду складене 08.11.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, яке було враховане слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту. Так, задовольняючи відповідне клопотання про арешт майна та передачу його в АРМА слідчий суддя в своїй ухвалі від 14.11.2024 р. зазначив: «08 листопада 2024 року прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , та разом із пам?яткою про процесуальні права та обов?язки підозрюваного, відповідно до вимог ст. ст. 278, 11, 135 КПК України, яку в подальшому вручено у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто вручено його сину ОСОБА_25 08.11.2024 року. Прокурор, звертаючись до суду з даним клопотанням, зокрема, вказав, що з огляду на механізм вказаного злочину, послідовність та характер дій осіб, направлені на реалізацію злочинного плану, зазначені в цьому клопотанні грошові кошти, відповідають ознакам речового доказу, а саме: такі кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме, що оплата за індивідуальне затвердження колісних транспортних засобів здійснювалось у готівковій формі, тобто учасниками вищеописаної протиправної схеми отримувався дохід від незаконної діяльності у вигляді готівкових коштів; є грошима, набутими кримінально протиправним шляхом, так як всупереч вимог митного законодавства, вчинено дії, направлені на безпідставне та протиправне повернення таких коштів. Таким чином, під час досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав для того, щоб вважати, що вилучені 14.06.2023 грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України. Накладення арешту на зазначене в цьому клопотанні майно та подальше збереження цих готівкових коштів як речового доказу, унеможливить спотворення, знищення та відчуження майна, а також забезпечить подальше застосування спеціальної конфіскації як іншого заходу кримінально-правового характеру та конфіскації майна як виду покарання»

Слідчою суддею встановлено, що після накладання арешту на вказані грошові кошти 20.01.2025 матеріали за підозрою ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України - виділені в окреме провадження. При цьому, згідно постанови прокурора від 20.01.2025 про виділення матеріалів в окреме провадження - ні постанова про визнання речовим доказом, ні самі речові докази (грошові кошти), ні інші вилучені у ОСОБА_4 речі - до матеріалів кримінального провадження №0000033 - не передано.

Тобто, арешт грошових коштів вилучених у ОСОБА_4 , безпосередньо пов`язувався із ОСОБА_8 та наявністю в нього підозри, незважаючи на те, що такі були залишені при кримінальному провадженні № 0000861.

Разом з тим, 14.10.2025 кримінальне провадження №0000033 від 20.01.2025 постановою прокурора закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як встановив ЄСПЛ у справі «Andonoski v. Macedonia» (№16225/08), конфіскація або арешт майна неможливі без доведення безпосереднього зв?язку між майном і правопорушенням.

Слідча суддя вважає, що у даній справі такий зв?язок не встановлений: ОСОБА_4 , не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000861, а джерело коштів документально підтверджено (декларації про доходи на 13 579 412,37 грн, договори позик на1 229 200 дол. США , характер здійснюваної діяльності).

Слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що кримінальне провадження №0000861 триває з 07.10.2021, тобто понад 48 місяців. В рамках такого жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено не було. Виділене кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , з яким і був пов`язаний обшук у ОСОБА_4 та відповідно накладений арешт на грошові кошти закрито.

У справі ЄСПЛ «Неділенько та інші» заявники скаржилися, зокрема, на незаконність обшуків та безпідставне вилучення і тривале утримання майна першого заявника, а також на відсутність ефективних засобів юридичного захисту від цього свавілля. ЄСПЛ детально проаналізував, чи українське законодавство і судова практика надавали достатні гарантії прав особи в таких випадках. Суд вказав: національне право, у тлумаченні вітчизняних судів, "не забезпечувало ефективної можливості перегляду необмеженої свободи розсуду, наданої правоохоронним органам при вирішенні того, яке майно підлягає вилученню та зберіганню в рамках кримінального провадження". Іншими словами, слідчі фактично мали надто широкі повноваження вирішувати, що вилучати і на скільки часу, а оскаржити це по суті було неможливо.

Як наслідок, ЄСПЛ дійшов висновку, що таке втручання у право власності не було «здійснене згідно із законом», адже бракувало необхідних процедурних гарантій від свавілля. Було констатовано порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції (захист власності). Суд наголосив: вилучення речей, не пов?язаних безпосередньо з розслідуванням, взагалі не мало відбуватися або щонайменше ці речі мали бути негайно повернуті власнику.

Отже, з практики ЄСПЛ випливають жорсткі вимоги до арешту майна у кримінальному провадженні. Втручання у право власності має бути законним, необхідним і пропорційним; без наявності доказів протиправного походження майна або без мотивованих рішень суду таке втручання вважається свавільним. Арешт грошових коштів третьої особи за відсутності переконливого зв?язку з кримінальним провадженням та без надійних процедурних гарантій порушує ст. 1 Протоколу №1 (оскільки обтяжує власника непропорційно) та ст. 6 Конвенції (оскільки позбавляє права на справедливий розгляд).

Враховуючи ці стандарти, подальший арешт коштів ОСОБА_4 , який не відповідає названим вимогам, є неправомірним. Проте, всупереч наведеному грошові кошти ОСОБА_26 , в якої вони були вилучені, не повернуті, ухвалою і надалі передані в АРМА, проте відомості про виконання згаданої ухвали відсутні.

По друге, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А тому, відсутність заперечення сторони обвинувачення щодо скасування арешту майна, не виключно самостійно, а в контексті встановлених обставин підтверджує, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення потреба відсутня.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Крім того, слідчим суддею враховуються наступні положення.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З аналізу вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що, якщо при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею встановлено, що обмеження права власності, спричинене застосуванням вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не співрозмірне завданням кримінального провадження, а наслідки такого арешту мають негативні наслідки для третіх осіб, то арешт майна підлягає скасуванню в тій мірі, в якій це необхідно для відновлення порушених прав третіх осіб.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання, враховую функції і повноваження слідчого судді визначених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейським судом з прав людини у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У справі «Свіргунець проти України» ЄСПЛ навів висновки про те, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Об`єктом судового контролю слідчого судді, серед іншого, є оцінка того, чи відповідні процесуальні дії не мають характер надмірного втручання у право власності володільця майна.

В цій ситуації, не можна залишити поза увагою і те, що застосовуючи відповідні обмеження, орган досудового розслідування, повинен перевірити і довести те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, чого у даній справі зроблено не було, адже слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження того, що вилучене майно (грошові кошти, правовстановлюючі документи, мобільні телефони) має доказове значення у кримінальному провадженні.

Така позиція органу досудового розслідування, за переконанням слідчого судді, не може бути залишеною без належної процедури судового контролю, зокрема в частині наявності законних підстав для обмеження права власності, який гарантовано статтею 16 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 2.11.2006 у справі «Волохи проти України», серед іншого, Суд прийшов до висновку про те, що верховенство права між іншим (inter alia) передбачає, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Наведена справа стосувалася оцінки питання втручання в приватне життя, а отже таку позицію можна вважати дотичною і до питання вилучення майна в кримінальному провадженні.

Крім того, норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, вказують на те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, відсутність заперечень сторони обвинувачення щодо клопотання про скасування арешту майна, тривалість кримінального провадження та застосування заходів забезпечення слідча суддя дійшла до висновку, що арешт, накладений на грошові кошти, в частині встановлення заборони відчуження, розпорядження, користування та передачі їх АРМА для стрздійснення заходів з управління, є надмірним втручанням у права третіх осіб ( ОСОБА_4 ), не відповідає меті накладення арешту, суперечить вищенаведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та завданням Кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та необхідності скасування арешту майна, яке накладено ухвалою слідчого судді від 14.11.2024.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки слідчої судді про наявність підстав для задоволення клопотання не впливають.

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне роз?яснити відповідальним особам, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається власнику, а саме ОСОБА_4 . Відповідно ухвала про скасування арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанова ОП ККС від 20 травня 2024 року у справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208кмо23).

Керуючись ст. 16, 100, 170-174 КПК України,

постановила:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 07.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.11.2024 року у справі № 712/13118/24, на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 1229200 (один мільйон двісті двадцять дев?ять тисяч двісті) доларів США та 182000 (сто вісімдесят дві тисячі) Євро, які вилучені 14.06.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 10.11.2025 року о 12 год. 45 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1