Справа № 183/7596/25
№ 1-кп/183/2099/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000677 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Приблизно о 12 годині 45 хвилин 29 травня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи у закладі харчування «Перша Пекарня», що розташований за адресою: вул. Гідності, буд. 34, м. Самар Дніпропетровської області, де знаходилась ОСОБА_5 разом зі своєю донькою ОСОБА_6 , яка поклала свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C (M2006C3MNG)» на підвіконня у вищевказаному приміщенні.

Побачивши на підвіконні телефон ОСОБА_5 , який лежав без нагляду у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану, а саме: вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ніхто не контролює його дії та вони не помічені для оточуючих, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу взяв з підвіконня приміщення закладу харчування «Перша Пекарня», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C (M2006C3MNG)», вартістю 3131 гривень 33 копійок, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 3131 гривень 33 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті правильно. Показав, що викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Зазначив, що у скоєному щиро кається.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже суд, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки та визнанні вини.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, також суд враховую позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу, вартість проведення якої склала 420 гривень, яку було проведено судовим експертом ОСОБА_7 . Разом з тим, в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що експерт ОСОБА_7 не є державним експертом, тому вказані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- компакт-диск, який на виконання запиту надав ФОП ОСОБА_8 ; компакт-диск, який на виконання запиту надала директор ТОВ «Ломбард «Є Гроші»; договір про надання ломбардом кредиту №Е44-25007801 від 08.06.2025 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C (M2006C3MNG)»; карту пам`яті марки «Kingston», об`ємом 128 Gb; чохол синього кольору; сім-карту мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_1 - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1