Провадження № 1-кс/752/9830/25
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання подане слідчим СВ Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві, ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0003153 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання подане слідчим СВ Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві, ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0003153 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003153 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві надійшов рапорт про те, що 17.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 гр. затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець), ВЧ - НОМЕР_1 солдат, виявили 10 згротків в сумці зі слів затриманого закладки з наркотичною речовиною солі, які останні зберігав з метою збуту. В подальшому під час проведення огляду за адресою проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено факти незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, а також вилучено речовини, ззовні схожі на наркотичні засоби, які розміщені у фасувальних зіп-пакетах .

Після цього, 17.11.2025, період часу з 20 год. 27 хв. по 20 год. 40 хв. в ході проведення обшуку затриманої особи відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «XIAOMI 11 T», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що вилучено до сейф пакету № RIC2120271.

Так, вилучений в ході проведення обшуку затриманої особи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : мобільний телефон марки «XIAOMI 11 T», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що вилучено до сейф пакету № RIC2120271, постановою слідчого ОСОБА_3 від 17.11.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 17.11.2025 року зазначене вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, просив накласти арешт на зазначене вище майно.

У судовому засіданні учасники кримінального провадження відсутні, з будь-якими клопотаннями до слідчого судді не зверталися.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, конфіскації майна як виду покарання (абз.2 ч.1, ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.132КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Із матеріалів судової справи вбачається, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003153 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Вказані вимоги слідчим при поданні клопотання про арешт майна виконані.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом незаконного виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту, у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб , особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

За даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення 17.11.2025 року, у порядку статті 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час обшуку якої виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «XIAOMI 11 T», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що вилучено до сейф пакету № RIC2120271.

18.11.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві вилучене під час затримання ОСОБА_6 , у порядку статті 208 КПК України, майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003153.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Слідчий суддя вважає, що вилучені у ОСОБА_6 під час її затримання майно є об`єктом, на який може накладатися арешт у кримінальному провадженні.

Наслідки від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження для підозрюваного виправдовуються завданням даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання подане слідчим СВ Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві, ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0003153 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 17.11.2025 року під час проведення особистого обшуку затриманої у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1