Справа № 375/2931/25
Провадження № 1-кп/375/208/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області обвинувальний акт від 28 листопада 2025 року та угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2025 року у кримінальному провадженні №0000308, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою професійно-технічною, не депутат, не одруженого, не адвокат, не працюючого, на утриманні дітей не має, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності в порядку частини 1 статті 130, частини 5 статті 126 КУпАП, останньою постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 22 серпня 2025 року у справі №357/2008/25, де його визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

З цього слідує, що суд іменем України, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, щодо ОСОБА_3 виніс судове рішення, котрим застосував до нього вид та міру індивідуальності за вчинення правопорушення, що виражаються у зобов`язанні вчинити певні дії (сплатити штраф) та утриматися від дій (керувати транспортирними засобами), оскільки його позбавлено права керування транспортирними засобами строком на шість років.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами (стаття 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Ці положення також відображені у статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

1 вересня 2025 року постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 22 серпня 2025 року у справі №357/2008/25 щодо ОСОБА_3 , набрала законної сили.

Так, 16 листопада 2025 року близько 21 год 58 хв, ОСОБА_3 всупереч вище викладених норм Законів України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, умисно підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», діючи умисно, керував автомобілем марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в селищі Рокитне по вул. Шевченка, Білоцерківського району Київської області, де о 21 год 59 хв був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції.

Тим самим, ОСОБА_3 умисно не виконав постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 22 серпня 2025 року, якою його позбавлено права керування транспортними засобами на шість років.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

28 листопада 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурор Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України та сторони погодили покарання, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8 500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненому розкаявся, підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на умовах, викладених в угоді.

Отже, допитавши обвинуваченого, вислухавши доводи прокурора та думку захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, шкода в яких завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд визнає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тому кваліфікує його дії за частиною 1 статті 382 КК України, кримінальне правопорушення за якою відповідно до частини 4 статті 12 КК України є тяжким злочином, як невиконання постанови суду, що набрали законної сили.

Укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам статті 469, статті 472 КПК України, обвинувачений розуміє викладені в частині 4 статті 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють її зміст.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також те, що обвинувачений на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовність нести покарання за вчинене.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8 500 грн.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальним правопорушенням шкоду не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурор Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000308 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8 500 грн.

Речовий доказ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ 2115 - вважати таким, що повернуто власнику - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_7