Справа № 307/5002/25
Провадження № 1-кс/307/793/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

25 грудня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.1 ст.296 КК України, в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000760 від 23 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000760 від 24 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст. 296 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.10.2025 року за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України на три роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, а продовжив свою протиправну діяльність та вчинив нове кримінальне правопорушення проти громадської безпеки та проти громадського порядку та моральності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у невстановленому місці та за невстановлених обставин, отримав та у подальшому, без передбаченого законом дозволу та в порушення положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року №662, з невстановленого органом досудового розслідування часу, носив при собі металевий кастет, який зберігав та носив при собі до моменту вилучення працівниками поліції, при наступних обставинах.

Так, 23 грудня 2023 року, близько 09 години 30 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на вулиці Івана Франка, що в селі Ганичі Тячівського району Закарпатської області України, неподалік домоволодіння №154 був зупинений працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та в ході поверхневої перевірки в кармані штанів в нього був виявлений вище вказаний металевий кастет, який відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, який виготовлений саморобним способом із застосуванням промислового обладнання та який було вилучено працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області 23 грудня 2025 року в період з 11:05 год. по 11:30 год.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто у носінні кастета без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 23 грудня 2025 року, близько 12 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу території штраф майданчику Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що в місті Тячів, вулиця Промислова, 6А, Закарпатської області України, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, підійшов до автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким ОСОБА_5 користувався та перебував у його володінні і який було від нього вилучено працівниками поліції 23.12.2025 року, близько 09 години за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, де, тримаючи металевий балонний ключ, з хуліганських мотивів розбив на вищевказаному автомобілі вікна, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, підпалив автомобіль, які погасили сторонні особи, а саме: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Внаслідок його хуліганських дій та вжиття заходів щодо гасіння вказаного транспортного засобу, було тимчасово припинено роботу штраф майданчику Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

23 грудня 2025 року в 16.10 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. 24 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.1 ст.296 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення огляду, протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , протоколами впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження, чим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 296 КК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як на момент вчинення нового злочину, був засуджений вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік, та має слабкі соціальні зв`язки, які б забезпечили його належну поведінку, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та має реальну можливість покинути територію України в законний спосіб, так як являється інвалідом війни III групи, а також переховуватись на території України, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що зокрема підтверджується, його умисними діями, щодо пошкодження вилученого автомобіля на території арешт майданчику Тячівського РВП ГУП в Закарпатській області, в якому останній також і підозрюється; може незаконно впливати на свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки територіально наближено проживає із місцем проживання останніх. Крім цього ОСОБА_5 може продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як останній є раніше судимий та повторно вчинив злочин у якому він підозрюється.

Просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили в задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Встановлено, що 24 грудня 2025 року слідчим ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.296 КК України та його було вручено ОСОБА_5 24 грудня 2025 року в присутності його захисника.

Також встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, та у вчиненні кримінального проступку, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Крім того, досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, з метою можливої зміни показів на його користь, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 та ч.2 ст263 КК України, один з яких є кримінальним проступком, а інший нетяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Беручи до уваги те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_15 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який був учасником бойових дій, має інвалідність ІІІ групи внаслідок війни, є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 на даний час фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України та негайно звільнити з під варти в залі суду підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 22 години по 6 годину наступного дня не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон ,інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або роботи;

5) утримуватися від спілкування зі свідками.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 21 лютого 2026 року.

Негайно звільнити з під варти в залі суду підозрюваного ОСОБА_5 . Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29 грудня 2025року.

Слідчий суддя ОСОБА_1