Справа № 541/4063/24
Провадження № 1-кс/541/11/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді Полтавської області скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах законного представник потерпілих ОСОБА_3 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження№ 0001161 від 30 жовтня 2024 року,

встановив:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження№ 0001161 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, мотивуючи свої вимоги наступним. Вказану постанову ОСОБА_3 отримала від слідчого 02 січня 2026 року в месенджері «Вайбер», а не у відповідності з ч. 6 ст. 284 КПК України. Законний представник потерпілих категорично не згодна з вищезазначеним рішенням слідчого. Так, 12 жовтня 2024 року близько 12 год під час руху неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на електровелосипеді біля будинку № 11 по вул. Миру в с. Дібрівка із заднім колесом велосипеду здійснив зіткнення автомобіль «Хонда акорд» під керуванням ОСОБА_8 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 згідно попереднього діагнозу отримав тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри правого ліктя, обох колінних суглобів. ОСОБА_7 було встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, осаднення шкіри обличчя, забій правого колінного суглоба, осаднення шкіри правої гомілки, забійна рана спинки носу, перелом кісток носа, осаднення шкіри поперекової ділянки зліва. ОСОБА_7 було госпіталізовано до травматологічного відділення КНП «МЛІЛ Миргородської міської ради», де він знаходився на лікуванні з 12 по 23 жовтня 2024 року. З 24 жовтня по 04 листопада 2024 року ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні. Строк його лікування склав 24 дні. Коли ОСОБА_3 прибула на місце ДТП, слідчий ОСОБА_4 одразу повідомив їй, що в ДТП винуватий її неповнолітній син, і відомості за даним фактом до ЄРДР вноситися не будуть. Відповідні відомості до ЄРДР було внесено на підставі ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2024 року після звернення до суду зі скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 . По даному кримінальному провадженню неодноразово проводились судово-медичні експертизи, з висновками яких законний представник потерпілих не погоджується. Слідчим приймались постанови про закриття кримінального провадження, які було скасовано постановою прокурора, ухвалами слідчого судді Миргородського міськрайонного суду, Полтавського апеляційного суду. 02 грудня 2025 року по даному кримінальному провадженню проведено комісійну судово-медичну експертизу № 144, в ході проведення якої експертами не було досліджено висновок МРТ лікувально-діагностичного центру ТОВ «Медіон» від 24 квітня 2025 року. Травма носу неповнолітнього ОСОБА_7 потребує лікування більше 21 дня, тобто розлад його здоров`я є тривалим, тому законний представник вважає, що її сину дорожньо-транспортною пригодою заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. ОСОБА_3 не згодна з вищевказаним висновком, вважає його необґрунтованим, не об`єктивним та вважає за необхідне повторне призначення та проведення комісійної судово-медичної експертизи за тілесними ушкодженнями неповнолітнього ОСОБА_7 в іншому органі комісійних судово-медичних експертиз МОЗ України. Крім зазначеного, зауважила, що слідчим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі дії не допитані про обставини ДТП водій автомобіля «Хонда акорд» ОСОБА_9 , пасажири вказаного транспортного засобу, неповнолітні потерпілі; не проведено огляд транспортних засобів. Вважає, що дії слідчого по кримінальному провадженню є неповними, незаконними, скерованими на фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, такими, що не відповідають нормам діючого кримінального процесуального законодавства. Просив скасувати постанову слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року, якою закрито кримінальне провадження № 0001161 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд скарги без його участі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала з викладених у ній підстав, просила постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати. Зазначила, що її син в подальшому потребує проведення оперативного втручання, що не було враховано експертами під час проведення експертного дослідження. Крім зазначеного, неповнолітній ОСОБА_7 жодного разу не був оглянутий експертами.

Слідчий ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, зазначив, що ним було призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Полтавському бюро СМЕ, в розпорядження експертів було надано усі наявні у слідчого медичні документи. Комісійною експертизою було підтверджено попередні висновки щодо ступеню тяжкості неповнолітнього потерпілого. Оскільки ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, є всі підстави для закриття даного кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, додані до скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно припису ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 38 КПКУкраїни орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001161 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , внаслідок якої останні отримали тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 згідно попереднього діагнозу отримав тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри правого ліктя, обох колінних суглобів. ОСОБА_7 було встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, осаднення шкіри обличчя, забій правого колінного суглоба, осаднення шкіри правої гомілки, забійна рана спинки носу, перелом кісток носа, осаднення шкіри поперекової ділянки зліва. ОСОБА_7 було госпіталізовано до травматологічного відділення КНП «МЛІЛ Миргородської міської ради», де він знаходився на лікуванні з 12 по 23 жовтня 2024 року. З 24 жовтня по 04 листопада 2024 року ОСОБА_7 знаходився на амбулаторному лікуванні.

У відповідності з висновком експерта № 621 від 21 листопада 2024 року тілесні ушкодження, заподіяні дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_7 , відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Згідно з висновком експерта № 622 від 21 листопада 2024 року тілесні ушкодження, заподіяні дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Постановою від 26 листопада 2024 року слідчим ОСОБА_4 дане кримінальне провадження було закрито. Постановою прокурора Миргородської окружної прокуратури від 04 грудня 2024 року постанову слідчого скасовано. Прокурор зазначив, що оскільки при проведенні експертного дослідження судово-медичним експертом не було враховано той факт, що неповнолітній ОСОБА_7 проходив лікування у лікаря педіатра з 24 жовтня по 04 листопада 2024 року, рішення про відсутність складу кримінального правопорушення слідчим прийнято передчасно.

На підставі ухвали слідчого судді від 24 грудня 2024 року про надання доступу до речей і документів слідчим в КНП «Миргородський міський центр ПМСД» отримано медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 , який проходив у вказаному закладі лікування з 24 жовтня по 04 листопада 2024 року, та призначено по даному кримінальному провадженню додаткову судово-медичну експертизу.

У відповідності з додатковим висновком експерта від 27 грудня 2024 року № 3, у ОСОБА_7 виявлені: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носу, забійна рана носу, обширне осаднення шкіри поперекової ділянки зліва, обличчя, правої гомілки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, по давності утворення можуть відповідати даті (12 жовтня 2024 року) та обставинам, вказаним в описовій частині постанови, та по ступеню тяжкості відносяться до легких, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Постановою про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року, прийнятою слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди отримали легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді від 10 січня 2025 року було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на вказану постанову.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2025 року зазначену ухвалу скасовано. Судом апеляційної інстанції було встановлено порушення слідчим методичних вказівок, визначених у Правилах судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, а саме на експертизу не було надано наявний в матеріалах кримінального провадження консультаційний висновок спеціаліста від 26 грудня 2024 року, рентгензнімки, які перебували у розпорядженні законного представника потерпілого; експерт не досліджував вказаний висновок, не проводив медичного обстеження ОСОБА_7 . Також апеляційний суд зауважив, що оскільки в даному кримінальному провадженні проведено кілька судово-медичних експертиз одним експертом без участі потерпілого, існують сумніви щодо достовірності висновків експертиз через неповноту наданої інформації, тому наявні підстави для призначення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 під час ДТП.

Постановою від 23 квітня 2025 року слідчим на підставі наданої медичної документації було призначено комісійну судово-медичну експертизу, для проведення якої залучено експертів Полтавського бюро судово-медичних експертиз. Для проведення вказаної експертизи слідчим у розпорядження ексертів було надано медичну карту стаціонарного хворого, амбулаторну карту, СД-диск з КТ ОСОБА_7 , три знімки ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження.

У відповідності з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 20 травня 2025 року № 59, згідно з п. 2.3.1.а), 2.3.2.а) 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди 12 жовтня 2024 року, які в даному випадку оцінюються у своїй сукупності, відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

23 травня 2025 року слідчим ОСОБА_4 було прийнято постанову, якою кримінальне провадження № 0001161 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Слідчий прийшов до висновку, що в даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди отримали легкі тілесні ушкодження.

Згідно ухвали від 01 липня 2025 року слідчий суддя з урахуванням позиції Полтавського апеляційного суду та положень п. 4.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 прийшов до висновку про необхідність проведення судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 під час ДТП, шляхом його медичного обстеження експертом.

Після отримання шляхом тимчасового доступу медичної документації у ТОВ ПК «Безега» слідчим постановою від 17 листопада 2025 року по даному кримінальному провадженню було призначено комісійну судово-медичну експертизу, до проведення якої залучено експертів Полтавського бюро судово-медичних експертиз. У відповідності з п. 3 вказаної постанови експертизу слідчий просив провести на підставі наданої медичної документації.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02 грудня 2025 року № 144 тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди 12 жовтня 2024 року, які в даному випадку оцінюються у своїй сукупності, відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

24 грудня 2025 року слідчим ОСОБА_4 знову було прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яка мотивована тим, що неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди отримали легкі тілесні ушкодження, тому в даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки.

Копію вказаної постанови ОСОБА_3 отримала 02 січня 2026 року.

Згідно з п. 4.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

На зазначену норму посилався Полтавський апеляційний суд в ухвалі від 04 березня 2025 року, обґрунтовуючи неповноту проведення досудового розслідування в тому числі і тим, що експертом не було проведено медичного обстеження ОСОБА_7 . Так, у вказаній ухвалі зазначено, що вказівки слідчого про проведення додаткової судово-медичної експертизи на підставі медичної документації без участі ОСОБА_7 не відповідають методичним вказівкам, визначеним у п. 4.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

В ухвалі від 01 липня 2025 року, скасовуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23 травня 2025 року, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність проведення судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 під час ДТП, шляхом його медичного обстеження експертом у відповідності з п. 4.1. вищевказаних Правил.

Згідно зі ст.ст. 9, 40 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, на підставі яких кримінальне провадження підлягає закриттю, надати належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В даному випадку під час досудового розслідуванням кримінального провадження слідчим не було враховано висновки слідчого судді та апеляційного суду, внаслідок чого досудове розслідування проведено не в повному обсязі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняття постанови про закриття кримінального провадження є передчасним, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню для організації досудового розслідування, та за результатами досудового розслідування прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах законного представник потерпілих ОСОБА_3 , задовольнити.

Постанову слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001161 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1