КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/229/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва в порядку ст. 303 КПК України, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, проте, якщо судді будуть вважати інакше, то просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а також просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

На думку апелянта, ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованого в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України. Судове провадження здійснено за його (потерпілого) відсутності, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Прийняте рішення взагалі суперечить вимогам КПК України, оскільки залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом. Слідчий суддя при розгляді скарги не може виходити за межі своїх повноважень і перебирати на себе повноваження слідчого чи прокурора.

Таким чином, на думку ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в будь-якому випадку підлягає скасуванню, оскільки прийняте рішення суперечить вимогам КПК України.

Учасники апеляційного розгляду повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились. ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, клопотання про що міститься в апеляційній скарзі, на зв`язок не вийшов.

Від адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 будь-яких заяв та клопотань не надходило.

Від прокурора ОСОБА_8 , бездіяльність якого оскаржувалась, надійшов лист, в якому прокурор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405, п. 1 ч. 6 ст. 336 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року ОСОБА_8 , яка полягає у не розгляді клопотання, поданого у порядку ст. 220 КПК України.

Слідчим суддею на стадії вирішення питання про відкриття провадження за поданою скаргою 20 листопада 2024 року прийнято рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, про що постановлена ухвала, на яку на даний час ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, яка містить у собі клопотання про поновлення строку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. 15 липня 2025 року в електронний кабінет ОСОБА_6 , про що було заявлено клопотання у скарзі, поданій до слідчого судді, так і іншим учасникам, направлена копія оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Таким чином, для ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20 листопада 2024 року розпочинається з дня отримання копії ухвали, тобто, з 15 липня 2025 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 15 липня 2025 року, тобто, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим.

За змістом скарги у межах вказаного кримінального провадження 5 серпня 2024 року ОСОБА_6 в порядку ст. 220 КПК України подано клопотання № 0000409-SOP-VYH--01-07-10 про надання йому належним чином оформленого витягу з ЄРДР, матеріалів щодо групи прокурорів, слідчих, детективів тощо, проведення допитів, тимчасового доступу тощо, ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

11 листопада 2024 року ОСОБА_6 до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України подана скарга на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді клопотання.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва в порядку ст. 303 КПК України, залишено без розгляду. Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 зловживає своїми процесуальними правами, а тому має наслідком постановлення судом рішення про залишення такої скарги без розгляду, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20).

Зокрема, як зазначив слідчий суддя, за період з 1 серпня 2024 по 19 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано та розподілено 2722 скарги ОСОБА_6 , поданих на бездіяльність прокурорів ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому скарги за своїм змістом є майже ідентичними, стосуються бездіяльності прокурорів, яка полягає у нерозгляді однотипних клопотань, поданих ОСОБА_6 протягом липня-серпня 2024 року, як потерпілим в межах кримінального провадження № 0000409.

Слідчий суддя дійшов висновку, що подання ОСОБА_6 надмірної кількості однотипних скарг на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва протягом короткого терміну відповідає ознакам сутяжництва, як форми зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, і, хоч зазначене рішення прямо не передбачено КПК України, але таке рішення відповідає меті норми пункту1 частини1 статті 303 КПК, завданням та загальним засадам кримінального провадження.

Так, за змістом пояснень від 27 жовтня 2025 року та заяви/клопотання від 19 січня 2026 року прокурора ОСОБА_8 , який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, що підтверджується витягом з ЄРДР, які надійшли на адресу суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року за ч. 5 ст. 191 та інш. КК України, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим. Досудове розслідування здійснюється СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві. На адресу окружної прокуратури в межах вказаного кримінального провадження від ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_9 надходять численні клопотання про здійснення певних слідчих дій. Аналізом клопотань встановлена їх тотожність, змінюється при цьому тільки вихідний номер клопотання, адресат, зокрема, ПІБ прокурора, який входить до групи прокурорів у цьому провадженні. Розглядаючи вказані клопотання, прокурором особисто вживаються заходи, зокрема, витребування інформації з НБУ, ІНФОРМАЦІЯ_4 , скеровування до суду та розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів, а також виклик та допит вказаних у поданих клопотаннях свідків. Також з метою розгляду клопотань потерпілого прокурором надаються відповідні вказівки органу досудового розслідування, які органом досудового розслідування розглянуті в межах компетенції. За час досудового розслідування стороною обвинувачення було подано неодноразово запити на допит свідків, ним неодноразово були допитані свідки, не були допитані тільки ті, що перебувають за кордоном. Наразі в окружній прокуратурі перебувають на реєстрації та подальшого розгляду більше 10 тис. аналогічних клопотань ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_9 . Також у місцевому суді на розгляд перебуває велика кількість скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого та прокурора у провадженні, за результатом яки слідчими суддями винесені ухвали.

Враховуючи викладене, а також той факт, що прокурором та слідчим у кримінальному провадженні клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 розглянуто у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

Окрім того, зі змісту скарг у справах, які перебувають у провадженні даної колегії суддів, встановлено, що ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_9 подані чисельні скарги до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в яких оскаржується бездіяльність різних прокурорів у даному кримінальному провадженні саме щодо нерозгляду поданих в порядку ст. 220 КПК України однотипних клопотань.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів приймає до уваги висновок Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к, у відповідності до якого Суд констатував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Колегія суддів звертає увагу, що у чинній редакції КПК України визначено три випадки, які можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами в кримінальному провадженні:

1) заявлення повторного відводу з метою затягування кримінального провадження (ч. 4 ст. 81 КПК України);

2) посилання на технічну неможливість участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку з метою затягування судового розгляду справи (абз. 3 ч. 6 ст. 336 КПК України);

3) порушення розумних строків проголошення вступної промови стороною обвинувачення та/або стороною захисту з метою затягування судового розгляду справи (абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК України).

З аналізу наведених норм, на думку колегії суддів, слідує, що зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це з метою, яка не співпадає із завданням кримінального процесу, що можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

З огляду на кількість поданих однотипних клопотань, які адресовані кожному з прокурорів, які входять у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, та подальше оскарження бездіяльності кожного прокурора, яка полягає у нерозгляді кожного клопотання окремо, колегія суддів погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваній ухвалі, що на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_6 зловживає своїми процесуальними правами потерпілого.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги, що Великою Палатою Верховного Суду (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), сформульований висновок, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

Положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, колегія суддів враховує, що за змістом ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

Таким чином, образливі та лайливі слова, зокрема, для надання характеристик учасникам справи (слідчим, прокурорам), суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За змістом поданої ОСОБА_6 скарги до місцевого суду вона містить образливі вислови на адресу суду (суддів), працівників суду, прокурорів, слідчих тощо, що є неприйнятним та вказує на зловживання правами особою, яка подала скаргу (ас. 2, 8).

Ураховуючи викладене, на переконання колегії суддів, скарга, зі змісту якої убачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною, що не суперечить практиці Верховного Суду (справа № 264/6844/20, справа № 991/113/23).

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що слідчим суддею постановлено обґрунтоване рішення по залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду.

Щодо доводів апелянта про те, що ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України - щодо хронологічності надходження його скарги до суду, а також ухвалена не судом у складі слідчого судді, на думку колегії суддів, є непереконливими.

З матеріалів судового провадження встановлено, що скарга ОСОБА_6 надійшла до Солом`янського районного суду м. Києва 11 листопада 2024 рокута згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді у цей же день визначено слідчою суддею ОСОБА_1 , якою і постановлено оскаржуване рішення.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, і саме на слідчого суддю КПК України (у т.ч. положеннями Глави 26) покладено відповідні права та обов`язки, а також встановлені строк та порядок розгляду слідчим суддею поданих на стадії досудового розслідування кримінального провадження клопотань та скарг. Окрім того, положеннями ст. 304 та 307 КПК України регламентується, які рішення може постановити саме слідчий суддя.

За матеріалами судового провадження встановлено, що слідчим суддею оскаржувана ухвала постановлена на стадії вирішення питання відкриття провадження за поданою ОСОБА_6 скаргою, а не за результатами розгляду в порядку ст. 306 КПК України скарги, що не передбачає виклик і повідомлення особи, яка подала скаргу, а, відтак, доводи ОСОБА_6 про те, що він не був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги є безпідставними.

За встановлених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва в порядку ст. 303 КПК України, залишено без розгляду, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4