Справа № 206/4693/24
Провадження № 1-кс/206/216/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000445, яке внесено до ЄРДР 08 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року до Самарського районного суду міста Дніпра звернувся заступник командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000445.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП №1 Бахмутського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000445 від 08 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України по факту здійснення самостріла із автоматичної зброї АКМ №АS15191 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , яке призвело до його смерті.

12 вересня 2024 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000445 та можливості проведення подальших процесуальних дій, було винесено ухвалу про накладення арешту на майно. Згідно цієї ухвали, слідчим суддею було накладено арешт на такі речові докази:

1. Автомат АКМ заводський номер № НОМЕР_3 1966 року випуску;

2. 25 (двадцять п`ять) патронів калібру 7.62 мм.;

3. 1 (один) магазин;

4. 1 (один) патрон з патронника з нашаруванням речовини бурого кольору;

5. 1 (одну) стріляну гільзу калібру 7.62 мм.

30 вересня 2024 року кримінальне провадження № 0000445 від 08 вересня 2024 року закрито на піддставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсудністю складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову (а.с. 6-7). Аргументуючи прийняте рішення слідчим посеред іншого зазначено, що відповідно до до диспозиції кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання фізіологічної (незворотної) смерті потерпілого. Причинний зв`язок між вказаними вище діянням наслідками має бути необхідним, а смерть потерпілого є закономірним результатом діяння винної особи, а не третіх осіб або яких-небудь зовнішніх сил. Доказування даного кримінального правопорушення полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим винуватість іншої особи у смерті ОСОБА_4 , не встановлена. ОСОБА_4 сам без будь якого примушення та втручання, заподіяв собі тілесні ушкодження не сумісні з життям, що не підпадає під кваліфікаційні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що смерть ОСОБА_4 наступила внаслідок самогубства та не встановлено осіб, причетних до його смерті.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, але в клопотанні просив задовольнити його та розглядати справу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 Бахмутського районного управління поліції ГУНП в Донецькій оьбласті проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 08.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 вересня 2024 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська в рамках кримінального провадження № 0000445 від 08.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, було накладено арешт на автомат АКМ заводський номер №АS15191 1966 року випуску; 25 (двадцять п`ять) патронів калібру 7.62 мм.; 1 (один) магазин; 1 (один) патрон з патронника з нашаруванням речовини бурого кольору; 1 (одну) стріляну гільзу калібру 7.62 мм.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, майором поліції ОСОБА_5 , від 30 вересня 2024 року кримінальне провадження № 0000445 від 08 вересня 2024 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Формами закінчення досудового розслідування, згідно з положеннями глави 24 КПК України, є закриття кримінального провадження, звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру.

Кримінальне провадження № 0000445 від 08 вересня 2024 року, в ході досудового розслідування якого було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, закрито постановою слідчого, який не наділений повноваженнями на скасування арешту майна.

Питання про скасування арешту майна прокурором не вирішено, а відтак, з метою недопущення порушення права власності, слідчий суддя вважає за можливе вирішити питання про скасування арешту майна.

Абзацом 2 частини 2 пункту 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Згідно з ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав.

Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що під час закриття кримінального провадження № 0000445 від 08 вересня 2024 року, всупереч положень ч. 3 ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту слідчим не вирішено, а також, враховуючи те, що в ході судового розгляду не встановлено наявність достатніх підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя вважає наявними підстави для скасування арешту, оскільки потреба в застосуванні цього заходу у кримінальному провадженні № 0000445, відпала.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України в Ухвалі від 23 січня 2024 року (справа № 569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000445, яке внесено до ЄРДР 08 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2024 року, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- автомат АКМ заводський номер № НОМЕР_3 1966 року випуску;

- 25 (двадцять п`ять) патронів калібру 7.62 мм.;

- 1 (один) магазин;

- 1 (один) патрон з патронника з нашаруванням речовини бурого кольору;

- 1 (одну) стріляну гільзу калібру 7.62 мм., які зберігаються в камері для зберігання речових доказів ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області - скасувати та повернути їх військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1