ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/586/23 Номер провадження 11-кп/814/848/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0001534 від 06.12.2022, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 18.09.2024 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА :

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260, ч.1 ст.70 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, з метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд підрозділів, що увійшли до складу силового блоку терористичної організації «ДНР», зокрема: окремий ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 , до складу якого входить ІНФОРМАЦІЯ_3 », в/ч НОМЕР_2 .

В подальшому, не пізніше жовтня 2019 року ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до одного зі структурних підрозділів терористичної організації «ДНР» - не передбаченого законом збройного формування НОМЕР_3 окремої батальйонної тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 , з метою безпосередньої участі в протиправній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти Збройних Сил України, зобов`язався дотримуватися встановлених правил поведінки та виконувати визначені йому функції.

Вступивши до вищевказаного збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_9 не пізніше жовтня 2019 року був зарахований до його складу та виконував покладені на нього функції з використанням виданої вогнепальної зброї для здійснення збройного опору військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО, що проводилась з метою припинення діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області.

Перебуваючи протягом вказаного часу у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_9 був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

ОСОБА_9 , вступаючи до терористичної організації «ДНР», а саме до її структурного підрозділу - НОМЕР_3 окремої батальйонної тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 , був достовірно обізнаним, що дана терористична організація має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), з використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької та Луганської областей України) і ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок-постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю (автомати), бойові припаси (патрони) та військову техніку.

Таким чином, в період часу не пізніше жовтня 2019 року по вересень 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області та території Харківської області, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, приймав участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалізацію цілей та завдань її силового блоку, а також брав участь в окупаційних діях селища Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області.

Епізод № 2

За вищевикладених обставин, в період часу не пізніше жовтня 2019 року, перебуваючи у м. Донецьк Донецької області, ОСОБА_9 , діючи умисно, добровільно, усвідомлюючи, що діяльність не передбаченого законом збройного формування, яке входить до складу терористичної організації «ДНР» є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до одного з її структурних підрозділів - не передбаченого законом збройного формування НОМЕР_3 окремої батальйонної тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 .

Вступивши до вищезазначеного збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_9 не пізніше жовтня 2019 року був зарахований до його складу та виконував покладені на нього функції з використанням виданої вогнепальної зброї для здійснення збройного опору військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО, що проводилась з метою припинення діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області.

Перебуваючи протягом вказаного часу у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_9 був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Так, ОСОБА_9 , вступаючи до не передбаченого законом збройного формування, а саме, НОМЕР_3 окремої батальйонної тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 , був достовірно обізнаним, що це формування має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу, характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок-постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку.

Крім того, ОСОБА_9 усвідомлював, що цей підрозділ, а саме, 1-ша окрема батальйонна тактична група « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 , не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду відносно ОСОБА_9 скасувати за виправдати останнього за ч.1 ст. 258-3 та ч.2 ст. 260 КК України

Зазначає, що у даному кримінальному проваджені відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину.

Повістки про виклик ОСОБА_9 до апеляційного суду були опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження виданні «Урядовий кур`єр», і на офіційному веб-сайті Полтавського апеляційного суду.

Обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про місце, дату й час апеляційного розгляду за правилами спеціального судового провадження, до апеляційного суду не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань/заяв, адресованих суду апеляційної інстанції, в кримінальному провадженні не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.258-3 КК України - участі в терористичній організації; ч.2 ст.260 КК України - участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

За змістом примітки 2 до ст.260 КК України під збройними формуваннями слід розуміти воєнізовані групи, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю.

Створення терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією, участь у такій групі чи організації, організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної організації за своїм змістом збігаються з аналогічними діями щодо організованих груп та злочинних організацій.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.258-3 КК України, з-поміж іншого, виражається в діях, які полягають в участі в терористичній організації.

Окрім того, об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, становить участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Участь у злочинній організації (зокрема, в терористичній організації та в діяльності не передбаченого законом збройного формування) передбачає перебування в її складі. Особа стає учасником такої організації з моменту її утворення (якщо вона входить до кола осіб, з яких виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її до вже існуючої організації. Участь у злочинній організації означає виконання в інтересах такої організації різноманітних дій, здійснення частини функцій організації. Учасник виконує дії в інтересах організації разом з іншими її учасниками чи самостійно, на його потенційне сприяння розраховують вся організація та окремі її члени. Він може виступати як виконавець окремих злочинів, планувати їх, здійснювати допоміжні дії, виконувати окремі доручення керівників організації.

Участь особи в не передбаченому законом збройному формуванні терористичної організації підлягає кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.258-3 та 260 КК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», ст.28 КК України терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, створене з метою здійснення терористичної діяльності, в межах якого здійснюється розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки та вчинення терористичних актів. Достатнім для визнання організації терористичною є те, що якщо хоча б один із її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність із відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності. Терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів, підбурювання: до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях, організацію незаконних збройних формувань, злочинних угрупувань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів так само як і участь у таких актах, вербування, озброєння, підготовку та використання терористів, пропаганду й поширення ідеології тероризму, фінансування та інше сприяння тероризму.

Діяльність «ЛНР» як терористичної організації підтверджується зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо вчинення злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами РФ та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2015 року №145-VIII, заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії РФ та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, у яких «ДНР» та «ЛНР» визнано терористичними організаціями.

Висновки суду про визнання «ДНР» терористичною організацією узгоджуються також із практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що на початку квітня 2014 року збройні угрупування почали захоплювати офіційні будівлі Донецької, Луганської обл. і заявляти про створення самопроголошених утворень, відомих як «ДНР» і «ЛНР». У відповідь 14 квітня 2014 року Уряд України, який розглядає такі збройні формування як терористичні організації, санкціонував застосування проти них збройних сил шляхом введення в правове поле поняття «антитерористична операція» (рішення від 25 липня 2017 року у справі «Хлєбік проти України»).

За Указом Президента України №64/2022 з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, який наразі продовжено.

У період часу з 24 лютого до 10 вересня 2022 року Великобурлуцька селищна територіальна громада була тимчасово окупована РФ, що закрпілено в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженому наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_10 лікар-невропатолог Великобурлуцької ЦРЛ підтвердила, що при окупації території Бурлука військами РФ вона перебувала на місці та працювала в стаціонарному відділенні лікарні. На той час, на території селища перебували також інші військові формування, так звані «ДНР». До лікарні ОСОБА_9 доставлявся десь у червні-липні 2022 року у військовій формі, яка характерна окупаційним військам, був контужений та поранений. Дані до історії хвороб заносяться або зі слів, або з військового квитка, або з паспорта. На одязі обвинуваченого пам`ятає георгіївську стрічку.

Свідок ОСОБА_11 медсестра Великобурлуцької ЦРЛ показала, що після окупації ОСОБА_12 вона залишалася на місці та продовжувала працювати медсестрою. На початку червня 2022 року на лікування до Великобурлуцької ЦРЛ з черепно-мозковою травмою був доставлений ОСОБА_9 , який в лікарні пробув 7 днів. Їй здається, що він був військовослужбовцем «ДНР», хоча розпізнавальних знаків на ньому не пам`ятає, але у нього була зелена форма РФ, тому вона думає, що він з «ДНР», оскільки всі військові були з «ДНР». Всі дані про нього були взяті з його картки, яку вона не заповнювала. За час лікування його провідували люди у військовій формі, спілкувалися російською, тоді як в їхній місцевості спілкуються українською.

У ході пред`явлень особи для впізнання свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 як особу, яка під час окупації двічі лікувалася в лікарні за місцем їх постійної роботи, що підтверджується протоколами вказаної слідчої дії від 14 грудня 2022 року з додатками (т.2 а.с.88-96).

Наведені вище докази об`єктивно відповідають змісту оригіналу медичної картки стаціонарного хворого № 536 заповненої на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який був госпіталізований до КНП «Великобурлуцька ЦЛ» смт В-Бурлук 04.06.2022р. та виписаний 13.06.2022р. з діагнозом: ЧМТ. Паспорт НОМЕР_4 , громадянство 643, не працює військов. З запису лікаря вбачається, що доставлений швидкою допомогою, травму отримав 04.06.2022р. далі нерозбірливо, лікуючий лікар ОСОБА_10 (т.2, а.с.119-135).

Аналогічні відомості щодо особи обвинуваченого підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та витягів із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, зокрема, його прізвище, ім`я, по-батькові й те, що він народився 19.08.1994 в м. Донецьк.

Аналізуючи викладену вище доказову базу, колегія суддів уважає, що вона узгоджується з даними протоколу огляду документів від 07 грудня 2022 року й технічного носія інформації, на якому міститься кримінальний аналіз соціальних сторінок, письмовими матеріалами цього кримінального аналізу від 07 грудня 2022 року, відповідно до яких було оглянуто й проаналізовано в сайті «Миротворець» щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країна Україна, адреса: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), бойовик «НВФ», перебував у банді «Сомали», ВПК «Беркут» ДНР, код ДРФО . Під час огляду виготовлені знімки екрану з сайту «Миротворець» з анкетними даними ОСОБА_9 , також 12 світлин з зображенням ОСОБА_9 у повсякденному житті, який одягнутий у камуфльовану форму з шевронами збройного формування «ДНР» та здебільшого тримаючи в руках різну зброю. На фото № 5 під надписом ОСОБА_13 , розміщений надпис «слава новороссии». Також зображений знімок екрану соціальної сторінки «ВК» з зображенням прапору «ДНР» (Битва за Донбасс), з зображенням шеврону військового формування «Сомали» (отдельная батальонно-тактическая группа) (а.с.5-14 т.2).

З кримінального аналізу соціальних сторінок від 07.12.2022р. вбачається, що об`єктом огляду є 8 сторінок у соціальній мережі «Вконтакте» та 11 сторінок у соціальній мережі «Одноклассники» з різними посиланнями, найменуваннями « ОСОБА_14 », « ОСОБА_13 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ОСОБА_15 », «саша дубров», ОСОБА_16 » на 18 яких вказана дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , 3 геолокації у АДРЕСА_3 . При виготовлені знімку екрану з одного з сайтів «Однокласники» зображений хлопчик ймовірно ОСОБА_9 з ймовірно ОСОБА_17 в.о. голови незаконного державного утворення «Донецька Народна Республіка» з датою 03.10.2016р. На одній з соціальних сторінок сайту «ВК» є позначка «Z-РАБОТАЕМБРАТЬЯ» за якими слідує зображення прапору РФ та кулака. На деяких фото ОСОБА_9 зображений у камуфльованій формі з іншими чоловіками та жінкою (14.12.2020р.), також на деяких світлинах зображений один у смугастій кофті та бронежилеті зі зброєю (14.10.2019р.)

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що на вказаних вище фотознімках у мережі Інтернет розміщена, зокрема, та фотокартка, за якою свідки впізнали ОСОБА_9 .

Отже, сукупність наведених вище ознак свідчить про те, що ці соціальні сторінки є обліковими записами обвинуваченого, а тому доводи захисника про протилежне є необгрунтованими.

Таким чином, викладені вище докази є взаємоузгодженими та підтверджують зміст один одного, через це об`єктивних підстав не довіряти їм немає та місцевий суд правильно поклав їх до доказової бази при ухваленні вироку.

Доводи захисника на те, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 грудня 2022 року за участю свідків є недопустимими доказами з посиланням на те, що цю слідчу дію проведено з порушенням вимог ст.228 КПК України, а зафіксовані в названих протоколах відомості є показаннями свідків, наданими слідчому під час досудового розслідування, позбавлені підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в ході пред`явлень для впізнання свідки здійснили впізнання обвинуваченого за такою сукупністю ознак:

свідок ОСОБА_10 за ознаками носа, волосся, формою обличчя та іншими його загальними рисами ОСОБА_9 .

ОСОБА_18 за ознаками волосся, носа та загальними рисами обличчя ОСОБА_9 .

Особи, які пред`являлись для впізнання, не мали між собою різких відмінностей у зовнішності, слідча дія з кожним свідком супроводжувалася участю двох понятих, якими підтверджено зміст протоколів пред`явлень для впізнання та правильність відображених у ньому даних своїми підписами без будь-яких доповнень і зауважень. Приписів ст.228 КПК України органом досудового розслідування було дотримано.

При цьому, фактичні дані вказаних протоколів із додатками судом першої інстанції були оцінені як самостійне джерело доказів, отриманих у ході слідчої дії, передбаченої ст.228 КПК України, що вказує на безпідставність тверджень захисника про недопустимість цих доказів з огляду на те, що вони містять показання свідків.

Отже, сукупність наведених вище ознак свідчить про чітку й належну ідентифікацію свідками саме особи ОСОБА_9 . Такий висновок підтверджується і тим, що в медичній картці його анкетні дані відповідають даним паспорту та витягів із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, через це посилання апелянта як на підставу для закриття кримінального провадження на те, що при оформленні в лікарню паспорт, який посвідчує особу, не пред`являвся, є необґрунтованими.

Позбавлені підстав і аргументи апеляційної скарги з приводу недопустимості протоколів огляду інформації з Інтернет-ресурсів.

Так, одними з основних доказів у категорії кримінальних проваджень за ст.ст.258-3, 260 КК України є електронні (цифрові) докази, до яких належать: матеріали фотозйомки, звуко-запису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та Telegram-канали; особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешносії, карти пам`яті тощо).

За змістом ст.99 КПК України матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані щодо протиправних діянь окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

У цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування на підставі доручення оперативним підрозділом було проведено огляди й аналіз Інтернет-ресурсів, поміщено з них відповідні відомості шляхом завантаження у вигляді файлів на технічний носій інформації та виготовлено відповідні письмові матеріали. Затим слідчим долучено вказаний носій інформації з кримінальним аналізом до матеріалів кримінального провадження та детально оглянуто його, про що складено відповідний протокол.

Оцінивши докази в кримінальному провадженні, апеляційний суд констатує, що дані, отримані за результатами огляду та аналізу Інтернет-ресурів, узгоджуються з іншими наведеними вище доказами та підтверджуються за своїм змістом ними.

При цьому, оскільки предметом огляду були облікові записи в соціальній мережі та відкритий веб-сайт із публікаціями щодо ОСОБА_9 , то проведення в такому випадку тимчасового доступу чи НСРД, накладення арешту на майно, про що йдеться в апеляційній скарзі, для формування доказової бази в цій частині не передбачається.

З огляду на викладене вище в сукупності, підстав для визнання доказів, пов`язаних зі здійсненням оглядів та аналізу Інтернет-ресурсів, не встановлено.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким (ч.1 ст.258-3 КК України) і тяжким (ч.2 ст.260 КК України) злочинами, їх суспільну небезпеку, обставини вчинення та наслідки, спрямованість проти громадської безпеки, особу обвинуваченого, який не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Урахувавши вказані вище обставини в сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з реальним відбуттям та із застосуванням конфіскації всього майна, що є власністю обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_9 покарання в межах санкцій ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Машівського районного суду Полтавської області від 18.09.2024 відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4