печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002611 від 27.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В :

06.08.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002611 від 27.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002611 від 27.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, наприкінці червня 2022 року начальник відділу технічного забезпечення Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗС України ОСОБА_7 за погодженням із начальником Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗС України ОСОБА_8 , розпочав підготовку документів щодо розірвання договору найму (оренди) від 29.03.2018, про оренду транспортного засобу марки «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 , з інвентарним номером 1046 укладеного із ДП МО України «Південьвійськбуд», а також здійснення перевірки технічного стану та комплектації орендованого транспортного засобу, зв`язався із ОСОБА_5 та повідомив про цей намір.

Після чого, у липні 2022 року у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 , з інвентарним номером 1046, який перебуває на балансі ДП МО України «Південьвійськбуд».

Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що згідно наказу №4/1 о/с від 06.03.2022 по ДП МО України «Південьвійськбуд» обов`язки директора покладено на першого заступника ОСОБА_9 у зв`язку із мобілізацією ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливим мотивом, зв`язався із начальником відділу технічного забезпечення Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗС України ОСОБА_7 для підтвердження наміру розірвати договір оренди від 29.03.2018 та отримати автомобіль «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 .

04.08.2022 близько 12 год. 30 хв. з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 , для подальшого використання його у своїх особистих цілях з корисливою метою, ОСОБА_5 , діючи умисно, із гербовою печаткою прибув до Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗС України за адресою: м. Київ, прос. Повітряних Сил, 6 де зустрівся із начальником відділу технічного забезпечення Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗС України ОСОБА_7 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_5 , на вимогу ОСОБА_7 , пред`явив свій паспорт громадянина України і витяг з ЄДРПОУ ДП МО України «Південьвійськбуд», переконавши ОСОБА_7 у тому, що він являється директором ДП МО України «Південьвійськбуд» та уповноважений отримати вказаний автомобіль, чим увів в оману ОСОБА_7 в результаті чого ОСОБА_5 підписав акт приймання-передачі автомобіля від 04.08.2022 від імені директора ДП МО України «Південьвійськбуд» тк скріпивши свій підпис гербовою печаткою підприємства, у зв`язку з чим незаконно заволодів транспортним засобом марки «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 , з інвентарним номером 1046, вартістю 327 660,00 (триста двадцять сім тисяч шістсот шістдесят гривень 00 коп.), після чого привів в дію двигун вказаного автомобіля та вибув у невідомому напрямку.

В подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 передав транспортний засіб марки «Toyota», модель «Camry», державний номер НОМЕР_1 з інвентарним номером 1046, своєму рідному брату ОСОБА_10 , який незаконно користувався вказаним автомобілем до вересня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

28.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінують останній є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за інкримінований злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних процесуальних, слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як докази, не встановлено місцезнаходження всіх документів які використовувались під час вчинення злочину та щодо яких є підстави вважати що вони підроблені.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_5 , володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків та потерпілого, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно його, у зв`язку з чим остання матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що у разі не обрання щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , являється військовослужбовцем та призначений на посаду головного спеціаліста відділу забезпечення речовим майном управління організації тилового забезпечення Головного управління справами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України у зв`язку з чим, у випадку переховування останнього від органів досудового розслідування чи суду, існує імовірність вчинення ОСОБА_5 , інших кримінальних правопорушень проти встановленого порядку проходження військової служби, визначених ст. ст. 407-408 КК України.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на останнього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим та ризики зазначені слідчий є не доведеними.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, судовим розглядом встановлено, що 28.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, для запобігання ризикам передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 26.12.2023, оригіналом додаткової угоди №1 від 04.08.2022 до Договору найму (оренди) транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 від 29.03.2018, актом прийому передачі автомобіля від 04.08.2022 до договору найму (оренди) транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 від 29.03.2018, висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/111-25/4172-ПЧ від 22.01.2025, висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/65804-АВ від 13.11.2024, висновком експертизи відео-звукозапису №СЕ-19/111-24/74095-ВЗ від 03.01.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність можливої обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та зв`язку з кримінальним правопорушенням, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Таким чином, з зазначених ризиків слідчим та прокурором, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є доведеними.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відтак, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом прокурора, слідчого, суду; утримуватись від спілкування потерпілим та свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження, перелік яких має визначити прокурор та довести до відома підозрюваному;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання в частині обов`язку не відлучатись з міста Києва, з покладенням обов`язку на підозрюваного не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, з метою досягнення цілей кримінального провадження та забезпечення прав підозрюваного.

Питання доведеності вини підозрюваної особи у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002611 від 27.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 28.09.2025 року, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

- прибувати за кожним викликом прокурора, слідчого, суду;

- утримуватись від спілкування потерпілим та свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження, перелік яких має визначити прокурор та довести до відома підозрюваному;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0002611 від 27.12.2023 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_12