Дата документу 05.02.2026
Провадження № 1-кс/334/431/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцю, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні №0002446 від 18.12.2025,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні №0002446 від 18.12.2025.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002446 від 18.12.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього; протоколами допиту свідків; висновками експертів; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, враховуючи наявність ризиків що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також той факт, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених і застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Слідчий також клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На обґрунтування вказаних доводів зазначив, що ризики позапроцесуальної поведінки ОСОБА_5 відсутні, також зазначив, що підозрюваний визнає вину, та є військовослужбовцем. Таким чином, вважав, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити інший менш суровий запобіжний захід, оскільки підозрюваний наміру переховуватися не має, буде з`являлися за кожним викликом до слідчого чи суду та просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні у провадженні ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002446 від 18.12.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 18 грудня 2025 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «HyndaiGetz», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух у лівій смузі проїзної частини по вул. Чумаченка зі сторони вул. Олімпійської у напрямку вул. Космічної в м. Запоріжжя. При цьому, швидкість руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_5 була не менше 64,5 км/год., що перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті 50 км/год. відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями.

В цей же час, в районі будинку № 24 по вул. Чумаченка, на проїзну частину, в межах дії дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід» ПДР, вийшов пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права - на ліво за напрямком руху автомобіля «HyndaiGetz».

Під час руху по зазначеній проїзній частині з перевищенням максимально дозволеної на даній ділянці дороги швидкості руху, водій ОСОБА_5 наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_7 , який рухався по ньому, діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги пп. 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

-п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.».

-п.12.9 «Водієві забороняється: (б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4…»

-п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми голови, тулуба та кінцівок з переламами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком поліарганної недостатності від яких 25.12.2025 останній помер у приміщенні КНП «ЗОКЛ» ЗОР під наглядом лікарів. Виявлені на тілі ОСОБА_7 тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Так, враховуючи поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, військовослужбовець, одружений, має на утриманні малолітню дитину, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення вчиненого в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило загибель людини, санкція вказаного кримінального правопорушення передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них підозрюваний зможе впливати на них шляхом тиску, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

В той же час встановлені ризики є суттєвим, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків. А тому клопотання сторони захисту про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, який спричинив загибель людини, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 березня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

У клопотанні сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя