Справа № 309/193/25
Провадження № 1-кс/309/532/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2025 року до Хустського районного суду Закарпатської області надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045, в якій просить закрити кримінальне провадження №0000045 на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 29.08.2025 слідчому у даному кримінальному провадженні було подано клопотання про закриття кримінального провадження, яке було обґрунтоване наступним.

Згідно повідомлення від 22.08.2025 р. за №3кФ/100/25.3-вих 13974-25, яке було доставлено за адресою реєстрації ОСОБА_3 , запропоновано надати доступ до газового обладнання за адресою м.Хуст, вул. С.Бандери, 4 а, з метою подальшого стягнення заборгованості для додаткового обстеження з посиланням на акт про порушення ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025.

Згідно листа ЗхФ/100.26-Вих-2769-25, представника ОСОБА_3 повідомлено, що акт про порушення ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025 було задоволено комісією з розгляду актів 11.02.2025.

Тобто відомості, які містяться у даних листах суперечать один одному.

У матеріалах кримінального провадження наявні відомості про те, що за наслідками акту ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025 складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, який ОСОБА_3 не надано.

Вказане свідчить про підробку документу від 22.08.2025 р. за №3кФ/100/25.3-вих 13974-25 посадовими особами Закарпатської філії ТОВ «Газорозподільні системи України».

Оскільки стягнення на підставі акту про порушення ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025 кодексом Газотранспортних систем не передбачено, вказаний акт було задоволено згідно листа ЗхФ/100.26-Вих-2769-25, то підстав для додаткового огляду газового обладнання не існує.

Якщо акту про порушення задоволено не було та прийнято рішення про необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень, то тоді рішення за актом про порушення ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025 станом на тепер не прийняте, а тому стверджувати, що наявність з ознаками ст. 185 ККУ не існує.

Отже підстави для порушення кримінального провадження за ст.185 КК України не існує, оскільки рішення за актом про порушення ЗФК/Хуст/13 від 16.01.2025 не прийняте, а термін його розгляду завершено.

Вказане свідчить про відсутність події злочину та відсутність доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпано можливості їх отримати, що є підставами для закриття кримінального провадження.

В порушення ст. 220 КПК України дане клопотання органом слідства у строк визначений законом не розглянуто.

Посилаючись на викладене просить закрити кримінальне провадження №0000045 на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Слідчий Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 надіслав пояснення у який вказує, що скаржник жодним чином не надає доказів наявності у нього процесуального права на оскарження та не підтверджує поширення на нього статусу «іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування». Також звертає увагу на те, що у слідчого відсутні повноваження щодо прийняття рішень з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки це віднесено до повноважень прокурора. Також у скарзі не порушується питання про скасування рішення слідчого чи зобов`язання вчинити дію, а ставиться на розгляд перед слідчим суддею питання про розгляд кримінального провадження по суті, що не віднесено до його компетенції.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 просила задовольнити скаргу частково та зобов`язати розглянути її клопотання належним чином. Вказує, що ОСОБА_3 є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, з підстав наведених у скарзі. 29.08.2025 вона звернулася до прокурора про закриття кримінального провадження, Одночасно подавши таке клопотання і до Хустського РУП для того щоб їм було відомо про це. Прокурор з незрозумілих причин переадресував таке клопотання слідчому. Після чого, слідчий, з пропуском триденного строку, виносить постанову від 05.09.2025 яка взагалі не вмотивована, і не може розцінюватися як відповідь на її клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника та його представника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, 29 серпня 2025 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 було направлено засобами електронної пошти Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області, Хустській окружній прокуратурі клопотання про закриття кримінального провадження №0000045 на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Листами прокурорів Хустської окружної прокуратури від 02.09.2025 дане клопотання адвоката ОСОБА_4 направлено начальнику СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області для організації розгляду.

Наразі адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою не бездіяльність слідчого внаслідок не розгляду відповідного клопотання.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність правових підстав для задоволення скарги, слідчий суддя враховує наступне.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК, що прямо узгоджується з приписами статті 55 Конституції України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положеннями ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Законодавцем, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, передбачено порядок, строки та осіб, які мають процесуальне право звернутись з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України під час досудового розслідування та спосіб реагування на подане в такий спосіб клопотання.

Як передбачено вимогами ст. 220 КПК України, звернутись з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про виконання будь-яких процесуальних дій, можуть сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Подане в такий спосіб клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності підстав, за наслідками чого, виноситься вмотивована постанова про задоволення, чи повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, звернутись до слідчого судді, в порядку п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України, зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо оскарження бездіяльності, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, мають право заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

До матеріалів скарги не долучено достатніх доказів, які б підтверджували процесуальний статус ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні. Зокрема відсутні докази того, що він у даному кримінальному провадженні має статус підозрюваного чи потерпілого.

У самому клопотанні про закриття кримінального провадження стверджується, що у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 було допитано у якості свідка. Та міститься посилання, що він має право подати дане клопотання у порядку ст. 220 КПК України як інша особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя констатує, що виходячи з матеріалів кримінального провадження №0000045 ОСОБА_3 не має у ньому навість статусу свідка, позаяк відсутній відповідний протокол допиту свідка з попередженням його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

При цьому зі змісту ст. 220 КПК України слідує, що інша особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування вправі подати клопотання слідчому, дізнавачу чи прокурору лише у випадках, установлених цим Кодексом.

Ні у клопотанні про закриття кримінального провадження, ні у самій скарзі, адвокатом ОСОБА_4 не наведено конкретного випадку установленого КПК України (не міститься посилання на відповідну норму), яка б надавала право особі зі статусом, який має ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, звертатися з клопотанням про закриття кримінального провадження.

Під час судового розгляду адвокатом ОСОБА_4 також не наведено якогось обґрунтування щодо наявності у особи зі статусом, який має ОСОБА_3 , права подавати клопотання про закриття кримінального провадження.

А отже, особи зі статусом, який має ОСОБА_3 та його представник не вправі подавати слідчому (чи прокурору) клопотання про закриття кримінального провадження, то і відсутність відповідної реакції слідчого на таке клопотання чи неналежна його реакція, не може вважатися протиправною.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1--1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволення скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.09.2025 о 09:30 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1