У Х В А Л А

15.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги 357/15815/25 на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури,

У С Т А Н О В И В :

06.10.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 02.10.2025 у справі № 357/15815/25, провадження № 1-кс/357/2097/25.

В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначає, що у поведінці слідчого судді ОСОБА_4 містяться ознаки дисциплінарного проступку, а саме умисне істотне порушення норм процесуального права під час розгляду аналогічних правовідносин. ОСОБА_3 зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_4 02.10.2025 у справі № 357/15815/25, провадження № 1-кс/357/2097/25 постановив ухвалу з порушенням на думку заявника норм процесуального права. Відтак заявник вважає, що слідчий суддя вже має наперед встановлене внутрішнє переконання, що свідчить про його упередженість.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Слідчий суддя ОСОБА_4 повідомлений належним чином, пояснень з приводу заявленого відводу не надав.

Враховуючи, що особа, якій заявлено відвід, може дати пояснення якщо вона бажає дати пояснення (ч. 3 ст. 81 КПК України), суддя вважає можливим розгляд заяви про відвід у відсутності особи, якій заявлено відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду заяви суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Розглянувши подану заяву, суд встановив наступне.

У провадженні слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 перебуває справа № 357/15815/25 (провадження № 1-кс/357/2097/25) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою.

Рекомендація CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки визначає, що судді повинні мати необмежену свободу щодо неупередженого розгляду справ відповідно до законодавства та власного розуміння фактів. Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Відповідно до ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Безсторонність і об`єктивність слідчого судді під час здійснення ним судового контролю в процесуальному аспекті забезпечується через встановлення процедури його усунення від вирішення конкретного питання відводу. Чинний КПК України передбачає загальний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, а також порядок відводу судді (ст. 75, 76, 80, 81 КПК України). Так, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим. Він має містити конкретні підстави, що зумовлюють можливість процесуально замінити суддю. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, факти, міркування, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді від участі у розгляді поставленого перед ним питання. Безпідставні і немотивовані відводи не можуть бути задоволені.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є небезсторонність слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Ця небезсторонність (необ`єктивність), як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо.

Заявник стверджує про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 . В першу чергу, слід вказати, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості», є оціночними; використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого власного досвіду та/або внутрішнього переконання. Але в будь-якому випадку, обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Це означає, що існують факти об`єктивної реальності або суб`єктивні упередження (переконання), які не дозволяють слідчому судді винести законне, обґрунтоване і мотивоване рішення.

Із змісту заяви про відвід вбачається, що заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду скарги на бездіяльність прокурора. Отже, сумніви у неупередженості слідчого судді повинні виникати із обставин, пов`язаних з вирішенням саме цього питання.

В обґрунтування своєї позиції про упередженість судді під час розгляду скарги на бездіяльність прокурора, заявник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від 01.09.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Білоцерківської прокуратури Київської області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Заявник пов`язує наявні в нього сумніви щодо об`єктивності слідчого судді тим, що вона в порушення вимог чинного законодавства надала оцінку щодо наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення, тобто фактично вирішила питання, що повинні вирішуватись судом під час розгляду справи.

Не досліджуючи зміст і законність судового рішення, яке було постановлено слідчим суддею ОСОБА_4 та на яке посилається заявник, суддя, в першу чергу, звертає увагу, що будь-яке рішення за наслідками розгляду клопотань, скарг, заяв у кримінальному провадженні, постановляється слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора підлягають застосуванню засади верховенства права, законності, змагальності та диспозитивності, встановлені ст. 8, 9. 22, 26 КПК України.

З урахуванням особливостей розгляду скарг, в тому числі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, змагальність передбачає самостійне обстоювання учасниками їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію процесуальних прав, і є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При розгляді скарг, клопотань слідчий суддя згідно зі ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Тому вони вважаються законними, доки не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

За таких умов відповідна правова позиція слідчого судді під час розгляду кожного окремого питання (скраги) залежить не лише від активності в питанні обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, а також від рівня, якості та обсягу наданих в підтвердження таких позицій матеріалів. Водночас, слідчий суддя не зв`язаний своїми попередніми висновками під час винесення рішення в конкретній справі, вирішуючи інші питання зокрема за участю тих самих учасників. Отже незгода заявника з раніше постановленим слідчим суддею рішенням об`єктивно не може розглядатися як сумнів у неупередженості цього судді.

Самі ж висновки або позиції судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 761/16124/15-ц).

Суддя окремо наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Заявником не представлено доводів і аргументів, які б свідчили про реальну або потенційну упередженість слідчого судді, отже відповідні сумніви не ґрунтуються на фактичних даних. Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового засідання та не створюють враження упередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді заявленої скарги. Тому у задоволенні відводу слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 75-81, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури (справа № 357/15301/25/) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1