Справа № 496/2383/25
Провадження № 1-кс/496/1663/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна -

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотання, в якому просить скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області від 03.07.2025 року, а саме:

1. скасувати арешт на нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_5 , а саме; житловий будинок садибного типу загальною площею 207,9 кв. м. який в цілому складається з: житлового будинку - літера «А-2», тераси - літера «а», споруди -«1-4,1,11», що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:3723, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37.

2. Скасувати заборону державної реєстрації прав вчиняти будь - які реєстраційні дії (державна реєстрація прав на її нерухоме майно), відносно майна за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літера «А-2», тераси - літера «а», споруди «1-4,1,11», кадастровий номер :01:003:3723, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.05.2025 року у справі № 509/1642/25 задоволено спільну заяву сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про затвердження мирової угоди, якою визнано її умови, а саме те, що позивачка ОСОБА_5 відмовляється від вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно 7606800 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_5 житловий будинок загальною площею 207,9 кв.м., житловою площею 107,8 кв.м., та земельну ділянку загальною площею 0,05 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:003:3723, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 визнано право приватної власності:

-на житловий будинок загальною площею 207,9 кв.м., житловою площею 107,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,05 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:003:3723, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Цивільну справу ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення збитків - закрито у зв`язку із затвердженням мирової угоди.

03.07.2025 року, до ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, подана заява щодо протиправних дій заявником ОСОБА_5 та інших невідомих осіб, які шляхом обману заволоділи житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:3723 які на праві власності належать гр. ОСОБА_4 .

В наслідок чого, внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 від 03.07.2025 року, які об`єднані з матеріалами кримінального №0000061.

До Овідіопольського районного суду, звернулась ОСОБА_4 з заявою про перегляд ухвали від 23.05.2025 року у справі № 509/1642/25 за нововиявленими обставинами.

07.08.2025 року, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області, заяву представника відповідачки ОСОБА_4 , задоволено, ухвалу Овідіопольського райсуду Одеської області від 23 травня 2025 року про затвердження мирової угоди - скасовано, в задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування із чужого незаконного володіння та стягнення збитків - відмовлено.

Виконуючи рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 звернулась до державного реєстратора з метою повернення майна з чужого незаконного володіння.

Державним реєстратором було в реєстрації відмовлено по причині накладення арешту слідчим суддею Білявського районного суду Одеської області на майно в рамках кримінального провадження, справа 496/2383/25, провадження 1-кс/496/1183/25.

З метою повернення майна з чужого незаконного володіння, та реєстрації права власності, виникла необхідність в зверненні до слідчого судді, для скасування арешту.

Заявниця та її представник до судового засідання не з`явилися, але від представника надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор до судового засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій просила розгляд клопотання провести за її відсутності, зазначила, що не заперечує проти скасування арешту майна.

Слідчий до судового засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області від 03.07.2025 року було накладено арешт на нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок садибного типу загальною площею 207,9 кв. м., який в цілому складається з: житлового будинку - літера «А-2», тераси - літера «а», споруди -«1-4,1,ІІ», що за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37.

Заборонено усім суб`єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на рухоме майно, вчиняти будь - які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру рухомого майна відносно об`єкту рухомого майна тощо) відносно майна за адресою: АДРЕСА_1 який в цілому складається з: житлового будинку - літера «A-2», тераси - літера «а», споруди «1-4,І,IІ», з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення наявні підстави вважати, що нерухоме майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що з метою збереження речових доказів дає підстави слідчому судді для арешту майна, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на житловий будинок, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Прокурор у поданій ним заяві до суду не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту на вказане майно.

Крім того, з огляду на те, що на даний час володілець майна позбавлений можливості у повній мірі користуватися належним йому майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області в частині арешту майна володільця, підстави в арешті відпали, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладний ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду (справа 496/2383/25, провадження № 1-кс/496/1183/25) на нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок садибного типу загальною площею 207,9 кв. м., який в цілому складається з: житлового будинку - літера «А-2», тераси - літера «а», споруди -«1-4,1,ІІ», що за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37, який полягав у забороні усім суб`єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на рухоме майно, вчиняти будь - які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру рухомого майна відносно об`єкту рухомого майна тощо) відносно майна за адресою: АДРЕСА_1 який в цілому складається з: житлового будинку - літера «A-2», тераси - літера «а», споруди «1-4,І,IІ», з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 37.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000061.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1