Справа № 152/274/25
УХВАЛА

20 листопада 2025 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000018 від 03 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и в:

17 листопада 2025 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що упорушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , який облікований як такий, що тимчасово прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02 листопада 2024 року солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування території базового табору військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд за невідомим місцезнаходженням не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та до цього часу переховується від правоохоронних органів.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомив та проводить час на власний розсуд не пов`язуючи з виконанням службових обов`язків.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в учинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

29 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченою ч. 5 ст. 407 КК України.

29 вересня 2025 року о 14 год. 50 хв. підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

Крім того, 14 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року застосовано до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії даної ухвали визначено в межах шістдесяти днів, тобто до 14 години 50 хвилин 27 листопада 2025 року включно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання і просили його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом частин першої, третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, яке крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З матеріалів, доданих прокурором до клопотання, вбачається, що 03 січня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

15 листопада 2024 року затверджено акт службового розслідування щодо самовільного залишення розташування базового табору військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_4 .

29 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченою ч. 5 ст. 407 КК України.

29 вересня 2025 року о 14 год. 50 хв. підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року застосовано до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії даної ухвали визначено в межах шістдесяти днів, тобто до 14 години 50 хвилин 27 листопада 2025 року включно.

14 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Станом на даний час обставини, зазначені у вищевказаному судовому рішенні про обрання запобіжного заходу підозрюваному не змінилися, достатніх даних, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу сторонами кримінального провадження не надано.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у взаємозв`язку з можливими ризиками, передбаченими п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановленими в попередньому та вищевказаному по тексту рішенні слідчого судді, слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, тому продовження тримання його під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно із ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 185, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 615 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000018 від 03 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Тягун Вінницької області, громадянину України, військовослужбовцю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого продовжити на 60 (шістдесят) днів з 20 листопада 2025 року до 24.00 години 19 січня 2026 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України, на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1