Справа № 182/39/26
Провадження № 1-кс/0182/3/2026
У Х В А Л А

Іменем України

05.01.2026 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2026 за № 0000009 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2026 за № 0000009 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 02.01.2026р. приблизно о 17:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм товаришем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. Також у вищевказаному будинку перебував співмешканець ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував в іншій кімнаті.

02.01.2026 р. приблизно о 22:00 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, яка переросла в обопільну бійку, в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи свій злочинний умисел 02 січня 2026 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в спальній кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_10 , в ході бійки почав наносити потерпілому численні удари кулаками по голові та тулубу, від яких ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на підлогу. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 взяв на території домоволодіння сокиру та наніс нею декілька ударів по спині та голові лежачому на підлозі ОСОБА_10 , чим спричинив останньому, згідно лікарського свідоцтва про смерть №7 від 03.01.2026р. тілесні ушкодження у вигляді: шоку, множинних переломів ребер, закритої тупої травми грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

03.01.2026р. о 00:20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг доказів, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом обшуку місця події від 03.01.2026р. та вилученими речовими доказами;

- протоколом допиту від 03.01.2026 потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту від 03.01.2026 свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 03.01.2026р. та вилученими в ході затримання речовими доказами;

- лікарським свідоцтвом про смерть №7 від 03.01.2026р.

- протоколом допиту від 03.01.2026 свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного у виді тримання під вартою, який попередить настання ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтований ступенем тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжкого злочину, та у разі доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, йому загрожує покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, що може спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та свідків.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого, свідків) обґрунтований тим, що потерпіла ОСОБА_8 є матір`ю підозрюваного, з якою останній проживав однією родиною в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що підозрюваний може впливати на потерпілу шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останньою своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на потерпілу.

Окрім того, у кримінальному провадженні є свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може впливати на них, шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дій, передбачених п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх показань;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає можливість передачі його на поруки;

- враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням фізичного насилля, то відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, виключається можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, окрім цього, не підтверджено факт наявності у ОСОБА_5 заощаджень, що також виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- ОСОБА_5 останній час фактично проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому також проживає потерпіла ОСОБА_8 , що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як проживаючи в будинку з потерпілою підозрюваний в змозі чинити вплив на ОСОБА_8 , так як фактично проживатимуть в одному будинку.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, вважаю, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 пов`язаний із насильством, наслідком якого стала смерть іншої особи, а потерпілою визнана його мати, з якою вони проживають в одному будинку. Головним свідком є його приятель.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , за адресою проживання його співмешканки.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав думку свого підзахисного та також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив обрати запобіжний захід стосовно підозрюваного у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України внесені до ЄРДР 03.01. 2026 за №0000009.

03.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наслідком якого стала смерть іншої людини.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду предметів; речовими доказами; протоколами допитів свідків; висновком експерта та протоколом обшуку.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення /злочину/.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик тиску на потерпілу та свідків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 15-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику тиску на потерпілу та свідків.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що потерпіла ОСОБА_8 є матір`ю підозрюваного, з якою останній проживав однією родиною в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що підозрюваний може впливати на потерпілу шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останньою своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на потерпілу.

Окрім того, у кримінальному провадженні є свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може впливати на них, шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Суд враховує, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх показань.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним чи тиску на потерпілу та свідків. Домашній арешт щодо нього застосувати також недоцільно, оскільки вони проживають з потерпілою за одною адресою, крім того потерпіла - його мати.

Щодо застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , за адресою проживання його співмешканки, суд приходить до висновку про недоцільність застосування такого запобіжного заходу, оскільки власник вказаної квартири у судове засідання не з`явився та своєї думки щодо поміщення підозрюваного під домашній арешт за цією адресою не виказав.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення /злочину/, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту його затримання. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Що стосується заявленого стороною захисту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відомостей щодо неможливого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано. Тому, суд вважає за можливе у задоволенні сторони захисту відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, у даному випадку розмір застави не визначається.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити шістдесят днів з моменту фактичного затримання згідно протоколу затримання особи, тобто з 00.20 годин 03.01.2026 року по 00.20 год. 03.03.2026 року.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183,184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2026 за № 0000009 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити шістдесят днів з моменту фактичного затримання , тобто з 00.20 годин 03.01.2026 року по 00.20 год. 03.03.2026 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначався.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1