УХВАЛА

про залишення скарги без руху

03 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 592/3176/19

провадження № 51-4153 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року,

встановив:

Ковпаківський районний суд м. Суми вироком від 05 грудня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за:

- ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією власного майна, окрім житла;

- ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно призначив покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією власного майна, окрім житла.

Сумський апеляційний суд ухвалою від 15 вересня 2025 року скасував вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК. Кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК закрив на підставі ст. 5 КК, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК закрив на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК та звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Постановив вважати засудженою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК до призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією власного майна, окрім житла. В іншій частині вирок суду залишив без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, засуджена ОСОБА_4 подала касаційну скаргу про перегляд судових рішень з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та її особі, яке, на її думку, є явно несправедливим через суворість.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до положень статті 438 КПК однією з підстав для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У поданій скарзі засуджена, зокрема, зазначила як підставу перегляду судових рішень - невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та її особі,але при цьому не навела належних обґрунтувань щодо незаконності оскаржуваних судових рішень з цієї підстави, зокрема не вказала, в чому саме полягає невідповідність призначеного їй покарання за своїм видом чи розміром та не зазначила у зв`язку з чим призначене покарання є явно несправедливим через його суворість.

Відповідно до ч.1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

У прохальній частині касаційної скарги засуджена просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою, з урахуванням відбутого покарання, визначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, що не узгоджується з вимогами вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, засуджена у поданій касаційній скарзі просить постановити ухвалу, якою залишити її в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на час розгляду касаційної скарги по суті, однак остання, заявляючи таку вимогу, не наводить обґрунтування про те, якою нормою КПК (з огляду на компетенцію суду касаційної інстанції) вона керується.

Що стосується клопотання засудженої ОСОБА_4 про здійснення, відповідно до вимог ст. 336 КПК, касаційного розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції з Сумським слідчим ізолятором, то зазначене клопотання може бути вирішено в порядку, передбаченому положеннями статті 430 КПК, лише після відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду засудженою має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 вересня 2025 рокузалишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали Суду.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3