Справа №590/1069/25
Провадження №1-кп/590/156/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001402від 08.10.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хутір-Михайлівський Ямпільського району Сумської області, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знаходились за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкувались та вживали спиртні напої. В якийсь момент між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, яка перейшла в бійку, після завершення якої ОСОБА_6 вигнав ОСОБА_7 зі свого будинку. В ході вище вказаної бійки ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , від яких останній помер, після того як пішов з його будинку. Наступного ранку, а саме 10.09.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 почали шукати ОСОБА_7 та неподалік будинку ОСОБА_8 виявили його труп. Після цього, ОСОБА_3 , не являючись членом сім?ї чи близьким родичом ОСОБА_8 , якому за фактом нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , повідомлено про підозру, усвідомлюючи вчинення ОСОБА_6 умисних дій, направлених на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричини смерть ОСОБА_7 , маючи на меті сприяння ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності, заздалегідь не обіцяючи приховати вказаний тяжкий злочин, діючи з прямим умислом, 10.09.2025 у ранковий час (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи біля будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приховання трупу ОСОБА_7 та запобігання його виявлення сторонніми особами, за власної ініціативи, підігнав свій автомобіль ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого самостійно завантажив труп ОСОБА_7 на заднє сидіння вказаного автомобіля та разом з ОСОБА_6 відвіз його за межі населеного пункту Чуйківка, Шосткинськог району, Сумської області, а саме до лісопосадки, яка розташована вздовж кордону з рф, де ОСОБА_3 зупинив автомобіль на узбіччі лісової дороги та самостійно витягнув труп ОСОБА_7 , після чого з метою його приховування від сторонніх осіб, зіштовхнув його з дороги на узбіччя та повернувся до свого автомобіля і вони разом із ОСОБА_8 повернулися до останнього додому.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив дії, що виразилися у заздалегідь не обіцяному прихованні тяжкого злочину, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України.

30 жовтня 2025 року між прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони, враховуючи, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посередньо характеризується за місцем мешкання, а також щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 зобов`язався співпрацювати із співробітниками Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області в рамках кримінального провадження №0001296 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, погодили, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки.

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_3 прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2025 року між ним та прокурором за участю захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначене йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 також прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначила, що угода про визнання винуватості 30 жовтня 2025 року була укладена прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у його присутності, після роз`яснення ним ОСОБА_3 наслідків укладення вказаної угоди та затвердження її судом, без застосування до ОСОБА_3 будь-якого тиску, тобто вказана угода укладена з дотриманням вимог КПК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню судом.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, вказана угода укладена з додержанням порядку укладення угод про визнання винуватості, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченим ОСОБА_3 у судовому засіданні показання.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктом першим ч.4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Також з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України - у заздалегідь не обіцяному прихованні тяжкого злочину.

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, а також те, що ОСОБА_3 зобов`язався співпрацювати із співробітниками Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області в рамках кримінального провадження №0001296 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 відсутні, а тому приходить висновку, що ОСОБА_3 можливо призначити покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, призначивши ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30 жовтня 2025 року між прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст. 100, 368, 371, 373-376, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2025 року між прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 2, 3 ст.59-1КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1