Справа № 1-кп/593/14/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2026 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 09 січня 2026 року захисниця ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення додаткової психолого-психіатричної експертизи, в якому посилаючись на те, що: її підзахисний має стійкі інтелектуальні порушення, не володіє повноцінним абстрактним мисленням; його мовлення є різко порушеним, нерозбірливим, що унеможливлює повноцінне вербальне спілкування, чим він демонструє знижену здатність до розуміння причинно-наслідкових зв`язків та наслідків власних дій; під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що інкриміновані її підзахисному дії були вчинені у стані алкогольного сп`яніння, що в осіб із наявними інтелектуальними порушеннями вживання алкоголю не обмежується лише зниженням самоконтролю, а здатне істотно погіршувати когнітивні функції, гальмувати процеси розуміння та усвідомлення того, що відбувається, порушувати здатність адекватно оцінювати ситуацію й можливі наслідки власних дій, а також посилювати імпульсивність і дезорганізацію поведінки, - однак ця обставина не була предметом наявної психолого психіатричної експертизи.

В зв`язку з наведеним захисниця просить призначити у кримінальному провадженні від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, - додаткову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Тернопільської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», на вирішення якої поставити такі питання:

1.Чи має обвинувачений стійкі порушення когнітивних функцій, зокрема мислення, пам`яті, уваги, здатності до узагальнення та критичної оцінки власних дій?

2.Чи міг стан алкогольного сп`яніння в якому перебував обвинувачений у поєднанні з ознаками легкої розумової відсталості:

-додатково гальмувати процеси розуміння;

-знижувати здатність усвідомлювати значення власних дій;

-порушувати здатність керувати поведінкою?

3.Чи можуть ознаки легкої розумової відсталості у обвинуваченого обмежувати його здатність брати повноцінну участь у кримінальному провадженні та надавати послідовні, усвідомлені пояснення?

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисниці підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Згідно з постановою про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 15 січня 2024 року якою призначено у кримінальному провадженні № 0000710 від 14 грудня 2023 року амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручено експертам (експерту) Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України». Для проведення обстеження направлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для ознайомлення експертам надати матеріали кримінального провадження (за вимогою).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 19 від 16.01.2024: 1. В період, який відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям і керувати ними. 2. В даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може розуміти значення своїх дій та керувати ними. 3. ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. 4. ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному стані, що істотно впливає на його свідомість і діяльність, не перебував.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 пояснив, що він є судовим психіатром, на експертне дослідження не було надано матеріали кримінального провадження, зокрема: протокол слідчого експерименту від 06 березня 2024 року та висновків/експертиз про стан сп`яніння підекспертного ОСОБА_5 , - на експертне дослідження було надано лише медичні документи на ОСОБА_5 зазначені у висновку експерта. Однак визначного впливу стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на його висновки як психіатра не має. Також експерт пояснив, що у висновку експертизи ним зазначено, що ОСОБА_5 заявив, що вину визнає, оскільки він - експерт - запитав у підекспертного, чи визнає він вину у інкримінованому йому злочині і отримав відповідь, що ОСОБА_5 визнає вину; які дії вчиняв ОСОБА_5 , в якій послідовності, він не з`ясовував, детально такі питання, можливо, йому ставила експерт психолог.

Допитана в судовому засіданні експертка ОСОБА_7 пояснила, що вона є судовим експертом психологом, на експертне дослідження було надано медичні документи на ОСОБА_5 зазначені у висновку експерта та протокол допиту ОСОБА_5 , як підозрюваного, інших матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколу слідчого експерименту від 06 березня 2024 року та висновків/експертиз про стан сп`яніння підекспертного ОСОБА_5 , - надано не було. Експертка пояснила, що за наслідками проведення експертизи встановлено, що ОСОБА_5 має синдром емоційно-вольової нестійкості, схильності до фантазування не має, стан алкогольного сп`яніння змінює психо-фізичний стан підекспертного ще до початку конфлікту. Під час експертного дослідження вона спілкувалася з ОСОБА_5 , той пояснив, що перед подіями вживав алкогольні напої у великих кількостях, вину у вчиненні дій наведених у постанові про призначення експертизи визнав та пояснив, які саме дії вчинив. Однак повідомити, вчинення яких саме дій визнав ОСОБА_5 експертка повідомити відмовилась, посилаючись на те, що не пам`ятає, пояснила, що деталі таких повідомлених ОСОБА_5 дій мають бути зафіксовані у робочих записах, однак експертка відмовилась з`ясовувати, чи збереглись такі робочі записи, та надавати їх суду. Таким чином відмовилась пояснити на підставі чого нею вказано, що дії ОСОБА_5 носили послідовний цілеспрямований характер без ознак звуження свідомості, пам`ятає деталі обставин та обстановки під час скоєння протиправних дій.

Допитана в судовому засіданні 28 січня 2026 року слідча ОСОБА_8 пояснила, що вона не пам`ятає, які матеріали кримінального провадження були надані для проведення амбулаторної судової психолого-психіатричноої експертизи.

Згідно з п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.1997, № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, призначення додаткової експертизи може мати місце у випадку коли первинна експертиза проведена належним чином, однак щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. У разі ж якщо первинна експертиза не була проведена належним чином (експертом не виконано покладені на нього обов`язки) щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, - призначається повторна експертиза.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.1997, № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об`єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.1,2 ч.5 ст. 69 КПК України експерт зобов`язаний: 1) особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його; 2) прибути до суду і дати відповіді на запитання під час допиту.

Суд дослідивши висновок судово-психіатричного експерта № 19, від 16.01.2024 року, щодо ОСОБА_5 , допитавши експертів, які проводили вказане експертне дослідження, приходить до висновку, що вказана експертиза не була проведена належним чином, оскільки висновки експертизи недостатньо обґрунтовані, а тому питання, які порушуються у клопотанні захисниці, не можуть бути вирішені під час додаткової експертизи.

Керуючись ст.ст. 69, 242, 332 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_4 про призначення додаткової психолого психіатричної експертизи - відмовити.

Судовий розгляд справи продовжити.

Суддя