21 жовтня 2025 року Справа № 991/6787/25
Провадження №11-сс/991/639/25
судді ОСОБА_1 у справі 991/6787/25, провадження №11-сс/991/639/25
Ухвалою колегії суддів у зазначеній справі апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.
Скасовано ухвалу слідчого судді в частині арешту об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок та житлових будинків), як майна спільної сумісної власності для забезпечення його конфіскації як виду покарання. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора у цій частині відмовлено з мотивів недоведеності обставин спільного проживання на час набуття відповідного майна підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що, за висновком колегії, виключає можливість вважати його майном, на яке розповсюджується режим спільної сумісної власності.
З викладеними вище висновками колегії суддів не погоджуюсь.
Вважаю, що накладаючи арешт на майно, зареєстроване за ОСОБА_2 , слідчий суддя обґрунтовано виходив з положень ст.74 Сімейного Кодексу України щодо розповсюдження на майно осіб, які проживають спільно, але без реєстрації шлюбу режиму майна спільної сумісної власності. Проживання однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на час набуття та реєстрації за останньою відповідних об`єктів нерухомості підтверджується матеріалами провадження. Про це свідчить наявність у вказаних осіб двох малолітніх дітей 2015 та 2018 років народження, взаємних прав та обов`язків, що підтверджується погодженням ОСОБА_4 відчуження ОСОБА_2 нерухомості (попередній договір купівлі-продажу квартири від 25.02.20, договір купівлі-продажу квартири від 09.07.20 (т.2, а.с.109-115), ведення спільного господарства та спільність побуту, на що вказують відомості з їх мобільних телефонів про огляд у спільних інтересах об`єктів нерухомого майна, облаштування житла, купівлі продуктів харчування, догляду за дітьми (т.1, а.с. 202-229). Матеріалами справи також підтверджується, що ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_2 в інших зареєстрованих шлюбах не перебувають, що не заперечували представники під час апеляційного перегляду. Більш того, протягом апеляційного перегляду не спростовані доводи сторони обвинувачення про відсутність у ОСОБА_2 достатніх коштів для набуття спірного майна загальною вартістю понад 18 млн грн одноособово за рахунок власних коштів, у тому числі і тих, що отримані в позику від третіх осіб, серед іншого від належного ОСОБА_4 підприємства «Аскарія». Логічного, послідовного і такого, що піддається перевірці пояснення джерел походження коштів на набуття майна зазначеної вартості, а також причин погодження ОСОБА_4 вищенаведених договорів відчуження ОСОБА_2 нерухомості її представниками під час апеляційного розгляду не надано. Дійсно, за матеріалами провадження місце проживання підозрюваного ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) не співпадає з місцем проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 . Однак, на останню квартиру слідчим суддею за клопотанням прокурора накладено арешт для забезпечення спеціальної конфіскації як такої, що набута за рахунок коштів, отриманих внаслідок вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. На час апеляційного розгляду відомостей про апеляційне оскарження такого рішення слідчого судді матеріали провадження не містять. Отже, вказані обставини у сукупності поза розумним сумнівом вказують на необхідність розповсюдження на відповідне майно, зареєстроване за ОСОБА_2 на праві власності режиму майна спільної сумісної власності з ОСОБА_4 .
Зазначене свідчить про обґрунтованість рішення слідчого судді про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (крім земельної ділянки площею 0,0023га, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в порядку приватизації), адже конфіскація як вид покарання міститься у санації ч.5 ст.191, ч.3 ст. 209 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_4 . При цьому обґрунтованим вважаю накладення арешту на частину зареєстрованого за ОСОБА_2 майна, на яке розповсюджується режим майна спільної сумісної власності, тобто частину майна з клопотанням про арешт якого звертався прокурор для забезпечення конфіскації як виду покарання (крім отриманої ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у власність в порядку приватизації земельної ділянки).
Суддя ОСОБА_1