В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 15 грудня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001570 від 26.11.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Волгоград Російської Федерації, громадянки України, не має освіти, не одружена, малолітніх дітей на утриманні не маюча, не працююча, інвалідності не маюча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,-

встановив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, 21.11.2025, у невстановлений на досудовому слідстві час, проте не пізніше 10:30 години, ОСОБА_3 , перебувала за адресою: місто Кривий Ріг, Покровський район, по вулиці Щепкіна 1, на відкритій ділянці місцевості на ДП ДОСС «Ринок Північний», де на асфальті, під прилавком, побачила жіночий гаманець, коричневого кольору, що належить ОСОБА_6 , який привернув її увагу.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала жіночий гаманець коричневого кольору, з банківською карткою АТ «ПумбБанку» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 4700,00 гривень, після чого ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на свій розсуд.

В подальшому, після викладення гаманця, що належить ОСОБА_6 , з банківської картки АТ «ПумбБанкк», яка належить ОСОБА_6 , 21.11.2025 о 10:31 годині ОСОБА_3 , з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в магазині «Градуси», що розташований по вулиці Магістральна, будинок 17 в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи банківську картку АТ «ПумБбанк», яка належить ОСОБА_6 , здійснила операцію з придбання товару на суму 168,00 гривень, того ж дня, в період часу з 10:33 по 10:38 годин ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у «Павільйоні Овочі та Фрукти», що розташований по вулиці Магістральна, будинок 17 в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу, використовуючи банківську картку АТ «ПумбБанк», яка належить ОСОБА_6 , здійснила операцію з придбання товару на суму 369,20 гривень та ще 3 операції з придбання товару на загальну суму 945,00 гривень, таким чином, таємно викрала грошові кошти потерпілої.

Таким чином, загальний матеріальний збиток, який був спричинений в результаті таємного викрадення чужого майна вчиненого ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 , складає в сумі 6182,20 гривні.

Крім того, В наслідок таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.11.2025 року, у невстановлений на досудовому слідстві час, проте не пізніше 10:30 години, перебуваючи за адресою: місто Кривий Ріг, Покровський район, по вулиці Щепкіна 1, на відкритій ділянці місцевості на ДП ДОСС «Ринок Північний», в її власності опинився жіночий гаманець, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Під час огляду вказаного жіночого гаманця, перебуваючи за адресою: місто Кривий Ріг, Покровський район, по вулиці Щепкіна 1, на відкритій ділянці місцевості на ДП ДОСС «Ринок Північний» у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 10:31 години, того ж дня, ОСОБА_3 , виявила банківську картку АТ «ПумбБанку» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 , (далі по тексту «банківська картка») та в цей момент в неї раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на привласнення вищевказаної банківської картки, та обернення її на свою користь, з метою подальшого викрадення грошових коштів, яка згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні послуги», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 29.07.2022 №164 є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Так, ОСОБА_3 , з метою реалізації раптово виниклого кримінально протиправного умислу, спрямованого на привласнення банківської картки та звернення її на свою користь, скориставшись відсутністю свідків, очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з одного з відділень жіночого гаманця взяла, таким чином привласнила вищезазначену банківську картку, що належить потерпілій та поклала її собі в кишеню.

Після того, як у власності ОСОБА_3 , опинився офіційний документ, а саме належна потерпілій ОСОБА_6 , банківська картка, остання розуміючи, що на вказаній банківській картці наявні грошові кошти, у неї виник злочинний умисел направлений на викрадення грошових коштів, що перебувають на зазначеній картці, шляхом оплати за товар.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, за ознаками привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 15 грудня 2025 року, укладеної між прокурором, якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та якому потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та ОСОБА_3 , яка є обвинуваченою в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, визначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України та надала суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.357 КК України, за ознаками привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає та призначає обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Враховуючи те, що сторонами угоди про визнання винуватості на підставі ч.2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд зважуючи на особу обвинуваченої, визнання нею вини у вчиненні кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди, вважає за можливе, встановити останній іспитовий строк тривалістю в один рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 15 грудня 2025 року, укладену між обвинуваченою та прокурором у кримінальному провадженні №0001570 від 26.11.2025 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 грудня 2025 року покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 грудня 2025 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- оптичний диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1