ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий 14.06.2016 року Октябрським державним судом рф за ч.5 ст.33, ч.3 ст.288, ст.64 КК рф до 7 років. За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2019 приведений до виконання згідно законодавства України та вважати засудженим за ч.5 ст.27 ч.3 ст.309 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнився 17.01.2022 з Криворізького ВК №80 по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року по справі № 214/6095/25, яка вступила в законну силу 17 липня 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_4 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, без посвідчення водія достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.11.2025, ОСОБА_4 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу «SKODA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.

Так, 28.11.2025 о 22:25 поблизу буд. 42 по вулиці Володимира Великого у Саксаганському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_4 здійснював керування транспортним засобом «SKODA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. У зв`язку з чим ОСОБА_4 визнано винним та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП про адміністративні правопорушення (серія ЕНА №6243227) та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

10.12.2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язуються беззастережно визнати свою вину у пред`явленому обвинуваченні під час судового розгляду. Сторони погодилися визнати обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваному ОСОБА_4 (згідно зі ст. 66 КК України), щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання (згідно зі ст. 67 КК України), не встановлено. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного (раніше несудимий), офіційно не працює, за місцем проживання характеризується нейтрально, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, ОСОБА_4 , слід призначити покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8 500 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Беззастережно визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні. Проти затвердження угоди він не заперечує.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке на підставі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні злочину в суді визнав беззастережно та щиро розкаявся.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Суд перевірив угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Сторонами угоди узгоджена міра покарання із врахуванням наявності низки обставин, які пом`якшують покарання. Суд враховує, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання своєї винуватості, бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який має професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, за участю його захисника, та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314-316, 368, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.12.2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення лише у випадках, передбачених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя