Єдиний унікальний номер 341/94/26
Номер провадження 1-кп/341/113/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Галицького районного суду Івано-Франківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.11.2025 № 0000669 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2026 призначено підготовче судове засідання на 10.02.2026.

У підготовчому судовому засідання прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд по справі на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Обвинувачений та його захисник, потерпілий підтримали думку прокурора.

Крім цього прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, термін якого закінчується 15.02.2026, справа перебуває на розгляді.

Як підставу зазначено, що 14.11.2025 приблизно о 19-20 год водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Atego 816L, рухався по автодорозі Н-09 зі сполученням «Мукачево-Львів», в межах населеного пункту с. Крилос по вул. Галицька Галицької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області зі сторони м. Галич в напрямку с. Тязів. У той час нерегульованим пішохідним переходом, який розташований поруч із будинком № 30А по вул. Галицька в с. Крилос та позначений інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» ПДР України, проїзну частину дороги перетинала пішохід ОСОБА_7 у напрямку зліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки Mercedes-Benz Atego 816L. Водій ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Галицька, в с. Крилос, маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги нерегульованим пішохідним переходом. При цьому водій порушив вимоги ПДР України, зокрема: п. 2.3 б), п. 4.16 а), п. 12.1, п. 12.3, п. 18.1. У результаті порушення обвинуваченим ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодженні від яких померла на місці ДТП.

14.11. 2025 о 23-00 год ОСОБА_4 , затримано у поряду ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.11.2025 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 13.01.2026 включно.

08.01.2026 ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 15.02.2026.

Зазначає про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтись на виклики до суду та переховуватись від суду. Вищевказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , не виключатимуть ризиків переховуватись від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню.

Вказане клопотання прокурор підтримала у підготовчому засіданні, підтвердила обставини, викладені в ньому.

Потерпілий не заперечував щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений просив обмежитись запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту лише у нічний час, маючи можливість пересуватись вільно у денний час, зокрема, відвідувати свою літню мати.

Захисник обвинуваченого просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що ризики, на які покладається прокурор у клопотанні, є необгрунтованими, недоведеними та не підтверджені належним чином. Подав письмові заперечення, де зазначив, що встановлений на даний час запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є не просто обтяжливим, а таким, що становить пряму загрозу обвинуваченого, враховуючи складність та множинність його діагнозів. Обвинувачений є особою з інвалідностю ІІ групи безстроково (перебуває на інвалідності з 2005 року), що підтверджує тривалий та незворотний характер розладу функцій організму Його стан здоров`я характеризується низкою тяжких хронічних та прогресуючих захворювань, зокрема: дисемінований туберкульоз легень, виразкова хвороба шлунка, хронічний холецистит та хронічний панкреатит. Режим цілодобового домашнього арешту фактично замикає важкохвору людину в межах житла, унеможливлюючи своєчасне відвідування профільних лікарів. Крім цього, на його утриманні перебуває матір, яка є особою похилого віку, за станом здоров`я та віком потребує постійного стороннього догляду, допомоги фінансового забезпечення. Дружина обвинуваченого також на власному утриманні має свою матір, за якою здійснює офіційний догляд, отримуючи за це відповідну соціальну допомогу від держави. Обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро кається; частково, у розмірі 50 тис. грн. відшкодував збитки потерпілому, у якого відсутні будь-які претензії до обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, думку потерпілого, заперечення обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 194, 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З огляду на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд оцінює заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, в сукупності з іншими обставинами, якими підтверджується наявність такої небезпеки.

Так, обґрунтованість підозри вчинення обвинуваченим повністю підтверджується відомостями, які містяться в протоколі огляду місця ДТП від 14.11.2025, протоколах допитів свідків, протоколі огляду відеозапису, висновками експертиз.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання прокурора, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

20.01.2026 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скеровано до суду. Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_4 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та передбачає покарання у виді позбавлення волі. Отже, виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Проте, суд враховує постійне місце проживання обвинуваченого, його сімейний стан; що є особою з інвалідністю 2 групи, яка часто хворіє; на утриманні має мати похилого віку; визнав вину та щиро розкаявся, частково відшкодував спричинені збитки у розмірі 50 тис грн., в зв`язку з чим суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Ураховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи призупинення провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі суду з викликом сторін кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні від 14.11.2025 за № 0000669 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні на 03.03.2026 об 14-00 годині в приміщенні суду за адресою: м. Галич, вул. Караїмська, 10, Івано-Франківська область.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Смоленськ, Северського району, Краснодарського краю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати житло в нічний час з 22-00 годин до 06-00 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на строк два місяці, до 10.04.2026 включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-повідомляти суд про зміну місця проживання, або місця роботи;

-залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади паспорт ОСОБА_4 для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-скасувати носіння електронного засобу контролю.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_9