ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6787/17
провадження № 1-кп/753/577/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Дарницькому районному суд м. Києва на розгляді знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор просив суд продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у виді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та, виходячи із тяжкості вчинених злочинів.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримали обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вони тривалий час перебувають під вартою, не мають на меті уникнути кримінальної відповідальності, ризики наведені прокурором необґрунтовані. Крім того, ОСОБА_7 хворіє на ряд хвороб, а надання спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги в умовах медичної частини Київського слідчого ізолятора не передбачено.

Суд заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою його застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розв`язуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує особи обвинуваченого ОСОБА_8 , та вважає, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

При розв`язанні заявленого клопотання, колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України враховує: вагомість доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди відповідно до обвинувального акту; їх вік та стан здоров`я - обвинувачений ОСОБА_7 має ряд захворювань і потребує належного лікування, має постійне місце проживання.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегія суддів враховує правові позиції Європейського суду, зокрема у справі "Калашников проти Росії" від 15 липня 2002 року, які зводяться до того, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою.

Крім цього, відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України" при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи заявлене клопотання та можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з ним - домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, та вважає недоцільним на даному етапі судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: не залишати житло з цілодобово; прибувати до суду та прокуратури за викликом.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" строком до двох місяців, тобто до 29.07.2018 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши останньому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду та прокуратури за викликом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:

СУДДІ: