Провадження 11-кп/824/1912/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000865 за апеляційними скаргами прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та представниці потерпілого ОСОБА_11 - адвокатки ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2024 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ст. 49 КК України, кримінальне провадження № 0000865 про обвинувачення ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340 КК України закрите.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суддя місцевого суду вказав на те, що злочини, передбаченні ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340 КК України, вчинення яких було поставлено у вину ОСОБА_9 є нетяжкими злочинами з дня вчинення якого минуло п`ять років.Інкриміновані ОСОБА_9 злочин мали місце 23.01.2014, тобто з дня їх вчинення минуло понад десять років.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу у якій просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги вказав на те, що звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, судом допущено неправильне застосування закону, а саме неправильно застосовано положення ст.49 КК України у порядку, що суперечить точному змісту вказаної норми. Водночас, відповідно до судової практики визнання обвинуваченим своєї вини не є обов`язковим при розгляді та задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При ухваленні оскаржуваного рішення на підставі ст.49 КК України судом не встановлювалося наявність або відсутність такої умови як факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Разом з тим, відповідно до положень ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки визначені п. п. 1-5 частини першої цієї статті. Таким чином, законом визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності може бути застосовано лише стосовно особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і з дня вчинення такого правопорушення минули визначені законом строки та зазначені строки не зупинялись. Отже, враховуючи, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою, тому у резолютивній частині оскаржуваної ухвали, суд мав зазначити, що ОСОБА_9 звільняється не від кримінальної відповідальності, а за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340 КК України. Крім того, в мотивувальній частині ухвали міститься твердження, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Зокрема в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідно до положень ст.12 КК України інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_9 злочини, за ознакою їх суспільної небезпеки відносяться до нетяжких злочинів, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_9 , інкримінувалось також вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.371 КК України, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тобто, в силу ч.5 ст.12 КК України даний злочин є тяжким. Крім того, судом порушено вимоги ст.372 КПК України щодо змісту ухвали. Так, відповідно до імперативних приписів п.1 ч.1 ст.372 КПК України, у вступній частині ухвали має бути зазначено прізвище, ім`я і по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання. Проте, зазначені відомості, окрім прізвища, ім`я і по батькові обвинуваченої, взагалі відсутні в оскаржуваній ухвалі. Таким чином, судом допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У поданій апеляційні скарзі представниці потерпілого ОСОБА_11 - адвокатки ОСОБА_7 вказано на незаконність ухвали у зв`язку із порушенням вимог процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів скарги вказала на те, що звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, судом допущено неправильне застосування закону, а саме неправильно застосовано положення ст.49 КК України. Просила ухвалу скасувати та направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

представницю потерпілого ОСОБА_11 - адвокатку ОСОБА_7 , яка подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила їх задовольнити;

захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційні скарги прокурора та представниці потерпілого; просили призначити новий розгляд для продовження судового провадження в загальному порядку;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Як випливає зі змісту положень ст.49 КК України та ч.3 ст.285 КПК України, за наявності підстав та умов, передбачених ст.49 КК України та за наявності згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності саме із підстав закінчення строків давності - звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду. При цьому, лише сукупність приведених обставин обумовлює обов`язок суду звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів. Інкриміновані їй злочини, відповідно до обвинувального акту, були вчинені 23.01.2014, з дня вчинення яких минуло більше десяти років, тобто передбачені законом строки давності закінчилися. Обставин, які би зумовлювали зупинення або переривання перебігу давності, відповідно до положень частин другої та третьої ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Таким чином, на момент розв`язання клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, були наявні підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності, а саме підстави, передбачені п.3 та п.4 ч.1 ст.49 КК України.

Водночас, колегія суддів зважає на те, що у ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_9 висловила незгоду із ухваленим щодо неї рішенням про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та просила призначити новий розгляд даного кримінального провадження для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку. Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченої ОСОБА_9 та підтвердив її аргументи.

За наявності категоричної незгоди обвинуваченої ОСОБА_9 про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яку вона висловила у ході апеляційного розгляду, колегія суддів не може визнати фактичне існування обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка передбачена ч.3 ст.285 КПК України, а саме - згода обвинуваченого.

За правилами ч.3 ст.285 КПК України, у разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За наявності констатованих підстав звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.3 та п.4 ч.1 ст.49 КК України та за відсутності обов`язкової умови такого звільнення - згоди обвинуваченої, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити рішення про скасування ухвали судді місцевого суду та призначити новий розгляд кримінального провадження відповідно до вимог, передбачених ч.3 ст.285 КПК України.

Апеляційні скарги прокурора тапредставниці потерпілого в частині вимог про скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2024 року є частково обґрунтованими.

Із урахуванням викладеного, ухвалаСвятошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2024 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0000865 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340 КК України - підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора тапредставниці потерпілого задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2024 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ст. 49 КК Українита закриття кримінального провадження № 0000865 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4