Справа № 405/3096/25
провадження № 1-кс/405/394/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,., підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Листопадове, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, маючому базову загальну середню освіту, не працюючому, неодруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 15.05.2025 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з підстав вказаних в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з яким клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний надав пояснення, відповідно до якого просив застосувати до нього нічний домашній арешт, у зв`язку з тим, що він являється єдиним годувальником сім`ї.

Захисник у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких вказав що вони не заперечують щодо домашнього арешту, але в нічний час доби.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000315 від 15.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, відповідно до якого починаючи з липня місяця 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, а саме в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» (далі - ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»), що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, 50, виношуючи наміри кримінального збагачення, нехтуючи тими обставинами, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знову став на шлях систематичного, протиправного й безоплатного заволодіння чужим майном шляхом обману.

Перебуваючи ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час сформували свій злочинний намір, що полягав у незаконному збагаченні шляхом введення в оману громадян України щодо необхідності переведення грошових коштів на банківські картки національних банків задля купівлі автомобільних деталей до їх автомобілів, що перебували на станціях технічного обслуговування, попередньо телефонувавши за контактними номерами вказаних станцій та з`ясовуючи які саме транспортні засоби перебувають в так званих ремонтних боксах та кому вони належать.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 23.07.2025, не пізніше 17 години 30 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося, використовуючи для цих цілей мобільний телефон із номером сім картки НОМЕР_1 , зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_2 , який ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 , який належить представнику СТО, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 2. Маючи на меті незаконне збагачення, зловживаючи довірою особи, яка працює на зазначеній вище СТО, при телефонному спілкуванні зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , дізнався всю наявну інформацію про необхідність ремонтних робіт та запчастин для їх виконання по транспортному засобу Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_3 , належного потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та контактний номер потерпілої.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ступінь їх суспільної небезпеки, передбачаючи характер наслідків, які вони спричинять та бажаючи їх настання, 23.07.2025 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 зателефонував зі свого абонентського номеру телефону НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_9 на мобільний номер НОМЕР_4 та представився працівником СТО, яка здійснює ремонт транспортному засобу Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_3 , належного потерпілій, що на той час знаходився за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 2.

Маючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , обманним шляхом, заздалегідь не маючи наміру надання послуг з ремонту транспортного засобу, запевнив потерпілу у тому, що потрібно здійснити попередню оплату за ремонт та купівлю запчастин у розмірі 8 695,48 гривень, на що остання, будучи впевненою та переконаною в доброчесності вказаної СТО та не передбачаючи можливості обману від осіб, які мають відношення до даної станції технічного обслуговування, погодилась на пропозицію ОСОБА_7 , прийнявши дійсно його за працівника СТО.

Потерпіла ОСОБА_9 , добровільно, без будь-якого примусу, на підставі отриманих від ОСОБА_7 неправдивих відомостей щодо ремонту свого транспортного засобу, за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_7 , перерахувала грошові кошти на банківську картку дані якої їй повідомив ОСОБА_7 , власником якої останній не являється, однак якою він користувався, наступними платежами:

23.07.2025 о 17:58 ОСОБА_9 перерахувала зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 5 628,14 гривень з комісією, яка складає 168,84 гривень;

23.07.2025 о 18:08 ОСОБА_9 перерахувала зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 3 067,34 гривень з комісією, яка складає 92,02 гривень.

У подальшому, ОСОБА_7 , впевнившись у перерахунку на банківську картку обумовлених з потерпілою ОСОБА_9 грошових коштів, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розпорядились ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8 695,48 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 13.08.2025, не пізніше 13 години 30 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося, використовуючи для цих цілей мобільний телефон із номер сім картки НОМЕР_7 , зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_8 , який ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 , який належить представнику СТО, що розташоване у гаражному кооперативі на перехресті вулиць Гоголя та Польової у м. Бориспіль, Київської області. Маючи на меті незаконне збагачення, зловживаючи довірою особи, яка працює на зазначеній вище СТО, при телефонному спілкуванні зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_7 , дізнався всю наявну інформацію про необхідність ремонтних робіт та запчастин для їх виконання по квадроциклу марки Viper 125, належного потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та контактний номер потерпілого.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ступінь їх суспільної небезпеки, передбачаючи характер наслідків, які вони спричинять та бажаючи їх настання, 13.08.2025 близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 зателефонував зі свого абонентського номеру телефону НОМЕР_7 потерпілому ОСОБА_10 на мобільний номер НОМЕР_9 та представився працівником СТО, яка здійснює ремонт квадроциклу марки Viper 125, належного потерпілому, що на той час знаходився у гаражному кооперативі на перехресті вулиць Гоголя та Польової у м. Бориспіль, Київської області.

Маючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , обманним шляхом, заздалегідь не маючи наміру надання послуг з ремонту транспортного засобу, запевнив потерпілого у тому, що потрібно здійснити попередню оплату за ремонт та купівлю запчастин у розмірі 6 000,00 гривень, на що останній, будучи впевненим та переконаним в доброчесності вказаної СТО та не передбачаючи можливості обману від осіб, які мають відношення до даної станції технічного обслуговування, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , прийнявши дійсно його за працівника СТО.

Потерпілий ОСОБА_10 , добровільно, без будь-якого примусу, на підставі отриманих від ОСОБА_7 неправдивих відомостей щодо ремонту свого транспортного засобу, за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_7 , перерахував грошові кошти на банківську картку дані якої йому повідомив ОСОБА_7 , власником якої останній не являється, однак якою він користувався, наступними платежами:

13.08.2025 о 13:56 ОСОБА_10 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_11 грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень з комісією, яка складає 25,00 гривень;

13.08.2025 о 14:15 ОСОБА_10 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_11 грошові кошти в сумі 1 000,00 гривень без комісії.

У подальшому, ОСОБА_7 , впевнившись у перерахунку на банківську картку обумовлених з потерпілим ОСОБА_10 грошових коштів, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розпорядились ними на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 6 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 16.08.2025, не пізніше 12 години 00 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося, використовуючи для цих цілей мобільний телефон із номером сім картки НОМЕР_7 , зателефонував на невстановлений номер мобільного телефону, до якого у конференц розмові під`єднав ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , який належить представнику СТО, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Маєра Балабана, 29. Маючи на меті незаконне збагачення, зловживаючи довірою особи, яка працює на зазначеній вище СТО, при телефонному спілкуванні зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_7 , дізнався всю наявну інформацію про необхідність ремонтних робіт та запчастин для їх виконання по електросамокату Ninebot, належного потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та контактний номер потерпілого.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ступінь їх суспільної небезпеки, передбачаючи характер наслідків, які вони спричинять та бажаючи їх настання, 16.08.2025 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 зателефонував зі свого абонентського номеру телефону НОМЕР_7 потерпілому ОСОБА_11 на мобільний номер НОМЕР_12 та представився працівником СТО, яка здійснює ремонт електросамокату Ninebot, належного потерпілому, що на той час знаходився за адресою: м. Львів, вул. Маєра Балабана, 29.

Маючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , обманним шляхом, заздалегідь не маючи наміру надання послуг з ремонту транспортного засобу, запевнив потерпілого у тому, що потрібно здійснити попередню оплату за ремонт та купівлю запчастин у розмірі 16 300,00 гривень, на що останній, будучи впевненим та переконаним в доброчесності вказаної СТО та не передбачаючи можливості обману від осіб, які мають відношення до даної станції технічного обслуговування, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , прийнявши дійсно його за працівника СТО.

Потерпілий ОСОБА_11 , добровільно, без будь-якого примусу, на підставі отриманих від ОСОБА_7 неправдивих відомостей щодо ремонту свого транспортного засобу, за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_7 , перерахував грошові кошти на банківську картку дані якої йому повідомив ОСОБА_7 , власником якої останній не являється, однак якою він користувався, наступними платежами:

16.08.2025 о 12:13 ОСОБА_11 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_13 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «А-Банк» № НОМЕР_14 грошові кошти в сумі 4 700,00 гривень з комісією, яка складає 23,50 гривень;

16.08.2025 о 12:28 ОСОБА_11 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_13 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «А-Банк» № НОМЕР_14 грошові кошти в сумі 3 200,00 гривень з комісією, яка складає 16,00 гривень;

16.08.2025 о 12:38 ОСОБА_11 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_13 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «А-Банк» № НОМЕР_14 грошові кошти в сумі 4 200,00 гривень з комісією, яка складає 21,00 гривень;

16.08.2025 о 13:06 ОСОБА_11 перерахував зі своєї банківської картки емітованої в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_13 на банківську картку, яку надав ОСОБА_7 , емітовану в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_15 грошові кошти в сумі 4 200,00 гривень з комісією, яка складає 21,00 гривень.

У подальшому, ОСОБА_7 , впевнившись у перерахунку на банківську картку обумовлених з потерпілим ОСОБА_11 грошових коштів, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розпорядились ними на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 16 300,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри:

чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколами прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень;

- протоколами допиту потерпілих;

- протоколами допиту свідків;

- протоколами тимчасових доступів до речей і документів;

- протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є об`єктивні дані, які вказують на те, що ОСОБА_4 міг вчинити зазначені кримінальні правопорушення та про обґрунтованість його підозри.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

слідчим суддею, беручи до уваги наявність вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, міри покарання, а також особи підозрюваного було встановлено наявність такого ризику:

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів.

Таким чином, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих. Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати запобіжним заходом. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Інші ризики слідчим суддею не встановлені.

Відповідно до ч. та 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи.

У відповідності до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Разом з тим, встановивши фактичні обставини у вказаному клопотанні слідчого, слідчим суддею вбачається доведеним виключно один, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, а саме може незаконно впливати на свідків, що вже допитані у провадженні, так і тих, що підлягають встановленню та допиту в майбутньому, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою і підставами застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, у якому ОСОБА_4 є підозрюваним, слідчим суддею відмічається, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням встановлених обставин, позиції прокурора, який під час розгляду клопотання просив застосувати до підозрюваного домашній арешт, позицій підозрюваного та його захисника, які частково не заперечували щодо задоволення клопотання, враховуючи наявний ризик, характеризуючі дані на підозрюваного, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею вбачається наявність об`єктивної необхідності в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби.

Керуючись ст. ст, 176 - 181, 194, 195, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у період часу з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби, за місцем проживання, а саме - АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного поживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 28.03.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12