Справа № 203/8546/25
Провадження № 1-кс/0203/5187/2025
УХВАЛА

05 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 20.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001878,

встановив:

21.11.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла скарга представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (далі - заявник, представник заявника, відповідно) на постанову старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 20.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001878, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 20.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001878, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України;

- матеріали кримінального провадження №0001878, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, повернути до СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого здійснення досудового розслідування.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження та припинення досудового розслідування, в обов`язок якого входить доведення наявності чи відсутності події та складу певного кримінального правопорушення шляхом проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, суперечить завданням кримінального судочинства. Оскільки може призвести до безкарності винної особи, а особу потерпілого ОСОБА_4 , якому завдано матеріальну та моральну шкоду, ставить у становище правової незахищеності та не виправдовує його легітимних очікувань.

З огляду на викладене, скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 21.11.2025 року, судову справу №203/8546/25, провадження №1-кс/0203/5187/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана слідчому судді та прийнято до розгляду - 03.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 03.12.2025 року було задоволено клопотання представника заявника про поновлення строку на подання скарги та поновлено заявнику строк на звернення до суду зі скаргою, відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті, зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження №0001878 від 07.08.2020 року для огляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 05.12.2025 року, учасники провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Представник скаржника подав до суду письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності, підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, не виконав вимоги ухвали суду від 03.12.2025 року в частині зобов`язання надання матеріалів кримінального провадження №0001878 від 07.08.2020 року для огляду у судовому засіданні.

Суд на підставі положень ч. 4 ст. 107, ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001878, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 20.12.2024 року було закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження №0001878, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови слідчий, зокрема, зазначив, що під час евакуації з м. Маріуполя Донецької області матеріали кримінального провадження №0001878, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, евакуювати не надавалося можливим, що зумовлено відсутністю можливості безпечного доставлення їх на територію іншої області. Згідно з актом щорічної інвентаризації кримінальних проваджень та речових доказів за 2022 рік матеріали кримінального провадження №0001878 визнано втраченими.

Прокурором було направлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про відновлення матеріалів кримінального провадження №0001878 в умовах воєнного стану. При цьому 02.08.2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська були частково відновлені матеріали кримінального провадження №0001878, а саме: копію постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 20.04.2021 року на 1 арк.; копію постанови про створення групи слідчих від 04.11.2021 року на 2 арк.; копію витягу з журналу ЄО Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області №29125 від 06.08.2020 року на 1 арк. Відновити матеріали проведених слідчих (розшукових) дій не надалося можливим. Після відновлення матеріалів кримінального провадження були проведені слідчі дії, спрямовані на встановлення посадових осіб ТОВ «Агро-Сервіс» та інших осіб, яким можуть бути відомі обставини вчиненого кримінального провадження, встановити які не надалося можливим.

Також в оскаржуваній постанові слідчий послався на показання засновника ТОВ «Агро-Сервіс» ОСОБА_4 , допитаного в кримінальному провадженні.

Мотивуючи закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчий зазначив, що м. Маріуполь Донецької області знаходиться у тимчасовій окупації російською федерацією, та орган досудового розслідування не має можливості витребувати документи, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, аналізуючи вимоги КПК України, чинного законодавства України та склад кримінальних правопорушень, слідчий зазначив, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Відповідно до частин 2 статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, не здійснив усіх необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій задля проведення повного та всебічного досудового розслідування, а посилання слідчого не неможливість їх проведення суд вважає безпідставними.

Так, за змістом оскаржуваної постанови слідчий не вмотивував належним чином об`єктивний зв`язок між здобутими ним у ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій доказів з фактом відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, з огляду на що оскаржувана постанова є невмотивованою.

Тобто слідчий в оскаржуваній постанові послався, зокрема, на неможливість доведення або спростування ним наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень, що свідчить про неповне проведення всіх необхідних слідчих (процесуальних) дій задля встановлення істини під час досудового розслідування та наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень, хоча закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому суд зазначає, що скаржник, реалізуючи принцип змагальності, навів у скарзі невирішені слідчим у кримінальному провадженні питання, зокрема: заявник повідомляв слідчого про те, що у ОСОБА_6 є ще один дійсний номер телефону, за яким слідчим не було здійснено спроб зателефонувати; адресу потерпілої юридичної особи у кримінальному провадженні зазначено неправильно: АДРЕСА_1 , замість правильної: АДРЕСА_2 ; не перевірено адресу місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його виклику на допит; не допитані в якості свідків особи, які можуть підтвердити факт вилучення ОСОБА_6 установчих документів та печатки з території підприємства; не з`ясована можливість долучити до матеріалів кримінального провадження бухгалтерських документів.

Натомість прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 20.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001878, - задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 20.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001878, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1