Справа № 541/4294/25
Провадження № 1-кс/541/993/2025
У Х В А Л А

05 листопада 2025 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 03 листопада 2025 року до ЄРДР за № 0000239за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

04 листопада 2025 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на прозорий полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною, ізолюючу липку стрічку, мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9А» в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , визначивши їх місце зберігання в камері речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року за № 0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 листопада 2025 року о 14:29 год до Миргородського РВП надійшло повідомлення від оперуповноваженого ВКП Миргородського РВП ОСОБА_5 про те, що неподалік вул. Київської в м. Миргороді Полтавської області зупинено ОСОБА_4 , який незаконно зберігав при собі психотропну речовину.

Під час проведення огляду 03 листопада 2025 року за адресою: Полтавська область, м. Миргород, неподалік вулиці Київської ОСОБА_4 видав прозорий полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною, ізолюючу липку стрічку, мобільний телефон марки «Хіоті Кебті 9А» в чохлі чорного кольору, 1МЕ1 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , належний останньому, які були вилучені.

03 листопада 2025 року постановою дізнавача СД Миргородського РВИ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вилучені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні та визначено місце їх зберігання.

Прокурор зазначив, що арешт вищезазначеного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, в клопотанні про арешт майна просив вказане клопотання розглянути без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що майно, про арешт якого заявлено клопотання, є речовими доказами по кримінальному провадженню, метою застосування арешту майна є зокрема збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий суддя вважає, що твердження прокурора про необхідність арешту майна як речового доказу відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування власником тимчасово вилученого майна, а саме: прозорий полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною; ізолюючу липку стрічку; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9А» в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місцем їх зберігання камеру речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34).

Копію ухвали для виконання направити прокурору, який звернувся з цим клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1