УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000233 від 31.07.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання Керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000233 від 31.07.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна, яке вилучене 13.11.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: грошові кошти у сумі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США; мобільний телефон Iphone 15 ProMax; дві фотокартки в конверті білого кольору; ключі від автомобіля «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» 2019 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; флеш накопичувач срібного кольору SUNTRSI; автомобіль «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» 2019 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000233 від 31.07.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 є адвокатом, про що останньому кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області видане свідоцтво від 15.04.2021 № 9975/10.

Так, 27.09.2025, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 отримав інформацію від ОСОБА_7 , про те, що останній перебуває у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 через ухилення від обов`язків військового обліку під час проведення мобілізації.

В той же час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , за вплив на невстановлених досудовим розслідуванням посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо успішної постановки на військовий облік та надання відстрочки від призову на військову службу ОСОБА_7 .

Далі, 28.10.2025 о 16 год. 20 хв. в районі АЗС «WOG», яка знаходиться у м. Калинівка Київської області відбулась зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

В ході розмови, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запевнивши ОСОБА_7 , що має відповідні особисті зв`язки із невстановленими посадовими особами одного із Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, пред`явив вимогу щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_7 за здійснення впливу на невстановлених в ході досудового розслідування посадових осіб вказаної установи у прийнятті такими особами вищевказаного рішення, тим самим запевнивши ОСОБА_7 , у тому, що він, як отримувач неправомірної вигоди, реально здійснить вплив на невстановлених в ході досудового розслідування посадових осіб одного із Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо прийняття рішення успішній постановці на військовий облік, проходженні військової лікарської комісії та отриманні відстрочки від призову на військову службу.

Окрім цього, з метою процедури зміни місця перебування на військовому обліку ОСОБА_7 , а саме зняття з обліку з ІНФОРМАЦІЯ_4 та постановки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 про те, що вирішить питання з приводу виготовлення довідки про фактичне проживання, без місця реєстрації у м. Обухів Київської області.

В цей же день, о 21 год. 06 хв., з метою готування відповідних документів, в тому числі довідки про зміну місця проживання, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у додатку «WhatsApp» відправив фотознімки з документами, які посвідчують особу та витяг з додатку «Резерв+» в якому був зазначений статус ОСОБА_7 як у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 03.11.2025 ОСОБА_4 , переслідуючи мету власного збагачення за чужий рахунок, користуючись можливістю вплинути на прийняття уповноваженими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення щодо зміни місця перебування на військовому обліку, зняття з розшуку та подальшої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, повідомив ОСОБА_7 що йому необхідно прибути 06.11.2025 до м. Кагарлик Київської області з метою успішної постановки на військовий облік (зняття з розшуку), при цьому висловив вимогу взяти із особою грошові кошти у розмірі до 5000 тисяч доларів США, які потрібно буде передати за надані послуги.

В подальшому, 06.11.2025 приблизно в 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля буд. №3 по вул. Володимира Великого, м. Кагарлик Київської області зустрівся із ОСОБА_7 та повідомив останньому, що йому зараз потрібно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де його будуть чекати. Так, прибувши до вказаної установи, ОСОБА_7 зустріла невідома особа, яка повідомила, що йому потрібно зайти в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , назвати черговому свої анкетні дані та дотримуватись подальших його вказівок. Далі, ОСОБА_7 підійшов до невстановленої службової особи ІНФОРМАЦІЯ_5 , та останній повідомив, що ОСОБА_7 необхідно заповнити необхідні документи, а також сплатити в подальшому штраф у розмірі 8500 гривень. Після заповнення документів, ОСОБА_7 вийшов з установи де відразу зустрівся з ОСОБА_4 .

Після чого, перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_2 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 першу частину неправомірної вигоди в розмірі 4500 тисяч доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 06.11.2025 становить 189301 грн. 95 коп.) за вплив на невстановлених досудовим розслідуванням посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, на продовження виконання свого злочинного умислу 13.11.2025 близько 15 години, відбулась зустріч ОСОБА_4 зі ОСОБА_7 за адресою: Київська область, Фастівський район, вулиця Київська, біля будинку № 2 в автомобілі ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вимагання отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 9500 тисяч доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 13.11.2025 становить 399358 грн. 15 коп.), за вплив на невстановлених досудовим розслідуванням посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , для вирішення остаточного питання, щодо надання відстрочки від призову на військову службу, після чого о 15 годині 22 хвилин затриманий працівниками Національної поліції України.

13.11.2025 о 15 год. 22 хв. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України був затриманий: ОСОБА_4

13.11.2025 в ході особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено майно на накладенні арешту на яке наполягає прокурор.

12.11.2025 постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Представники власника майна - адвокат ОСОБА_5 та власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вважали, що вилучене майно не має будь якого доказового значення у межах даного кримінального провадження.

Заслухавши доводи прокурора, представника власника майна та власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СУ ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000233 від 31.07.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від 13.11.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 13.11.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що прокурором не доведено, що ключі від автомобіля «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» 2019 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; автомобіль «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» 2019 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000233 від 31.07.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 13.11.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1, а саме, на:

- грошові кошти у сумі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США з наступними серіями та номерами: HG 28466204А, KB 56153904D, QD 55386236А, КВ 63903724Q, КВ 63897148Q, PF 81680198J, КВ 63897147Q, КВ 63897146Q, КВ 63903725Q, КВ 63897145Q, КВ 63897142Q, КВ 63897141Q, КВ 63897140Q, КВ 63897139Q, QE 00704185А, QE 00704184А, QE 00704190А, QD 55386234А, QD 55386241A, QD 55386237А, QD 55386235А, HF 37289176F, QH 37657823A, QH 37657820A, QE 00704189А, KL 90950916С, КС 46447282А, QE 00704188A, QE 00704198А, PF 81680200J, PF 81680199J, QH 37657819А, QH 37657818А, QH 37657817А, QH 37657816А, QH 37657815А, QH 37657813A, QH 37657814A, QD 55386242A, QD 55386239А, QD 55386238А, QD 55386240A, КВ 63897136Q, FG 94697934А, QD 55386232А, QD 55386233А, QD 55386246A, QD 55386245A, QD 55386244A, QD 55386243A, НG 35643371В, KI 29854467A, HG 42450274В, KF 33015052С, DC02211195A, KF 75012463С, НВ 35102507R, KF 58436473С, HF 11543784D, FB 25002168В, НВ 00333759J, FB 94875875С, FB 94875827С, FB 94875877С, FB 94875849С, FB 94875847C, FB 94875843С, FB 94875873С, FB 94875874С, FB 94875855С, FB 94875850С, FB 94875872С, FB 94875844С, FB 94875841С, FB 94875864С, FB 94875865С, FB 94875866С, FB 94875871С, КВ 06793114J, DG 12967176A НН 42941154А, HI 48609500А, QН 37657837A, QD 55386249А, QD 55386248А, QD 55386247A, QН 37657812A, QH 37657810А, QН 37657811A, QН 37657809А, QН 37657808А, КВ 63903716Q, КВ 63903714 Q, КВ 63903710Q, КВ 63903706Q;

- мобільний телефон Iphone 15 ProMax;

- дві фотокартки в конверті білого кольору;

- флеш накопичувач срібного кольору SUNTRSI.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1