У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002281 від 21.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002281 від 21.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 21.07.2025 слідчо-оперативною групою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, здійснено виїзд на місце події, де за адресою: АДРЕСА_1 , в житловому будинку на 1 поверху, виявлено приміщення де організовано або провадяться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.

В ході проведення обшуку вищевказаного приміщення слідчо-оперативною групою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, за допомогою якої здійснюється незаконне заняття гральним бізнесом без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що комплекс нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , належить: Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради .

Відповідно до складеного протоколу від 30.08.2025, під час обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

-системні блоки у кількості 6 шт., які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України»,

-монітори у кількості 6 штук, які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України».

Все вищеописане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні оскільки зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні, долучив до матеріалів клопотання копію ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва про легалізацію проведеного обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Власник майна невідомий, тому в судове засідання не викликався.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002281 від 21.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що за адресою : АДРЕСА_2 , здійснюється проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльність з організації та проведення азартних ігор /а. с. 4/.

Слідчим суддею були досліджені додані до клопотання прокурора матеріали кримінального провадження, долучені під час судового засідання матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання: рапорт про виявлене кримінальне правопорушення, протокол обшуку від 30.08.2025 року, постанови про визнання речовим доказом, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна /а. с. 7-20/, копія ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10.09.2025 р.

З матеріалів провадження вбачається, що на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим слідчого відділу було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено:

-системні блоки у кількості 6 шт., які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України»,

-монітори у кількості 6 штук, які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України».

22.08.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

10.09.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було легалізовано проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів прокурора, викладених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході обшуку майно, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту вказаного у клопотанні майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-системні блоки у кількості 6 шт., які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України»,

-монітори у кількості 6 штук, які скріплені ліпкою стрічкою «Національна поліція України».

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1