Справа №668/6381/15-к
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

15.10.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

обвинуваченої (в режимі відеоконференції): ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, проведене в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Полтави, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2014 під №0004778 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої головним бухгалтером ПрАТ «Експериментально-механічний завод», раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області у провадженні головуючого судді ОСОБА_2 перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2017 №1617/17 у справі №668/6381/15-к, номер провадження 1-кп/766/2328/17 (закінчення строку дії повноважень судді ОСОБА_2 ) та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_8 25.04.2017.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 10.02.2021 №01-09/398/21 у справі №668/6381/15-к, номер провадження 1-кп/766/1009/21 (звільнення судді ОСОБА_8 у відставку) та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 10.02.2021.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Обвинувачена ОСОБА_6 за наслідками роз`яснення відповідного права судом, не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. ч. 2-4 ст. 190 КК України. Підтвердила усвідомлення відповідних наслідків та умов звільнення від кримінальної відповідальності.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження.

Захисник та прокурор вважали за можливе вирішити питання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, зазначивши, що перешкод не вбачається.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

ІІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини

1. ОСОБА_6 в період часу з 01.04.2009 по 21.09.2010 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) знаходячись у офісі ПП «Лікос», що розташований за адресою пр. Незалежності (Ушакова), 1-А в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, яке виразилося у повідомленні директорові ПП «Лікос» ОСОБА_9 неправдивих відомостей про істинні свої наміри, а саме: необхідності використання дизельного палива для потреб підприємства, переконала його передати їй дизельне паливо на загальну суму 174 470 гривень, за яке завчасно не мала наміру розраховуватися, після чого заволоділа вказаним дизельним паливом та розпорядилася ним на свій розсуд, чим спричинила ПП «Лiкос» матеріальний збиток на загальну суму 174 470 гривень, що є великим розміром.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

2. Крім того ОСОБА_6 в червні 2010 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) повторно, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, яке виразилося у повідомленні потерпілому ОСОБА_10 неправдивих відомостей про істинні свої наміри, а саме наявності гострої необхідності в грошових коштах для розвитку власного підприємництва, переконала його передати їй грошові кошти в сумі 45 000 гривень, які завчасно не мала наміру повертати, після чого заволоділа ними та розпорядилася на свій розсуд, чим спричинила ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 45000 гривень.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

3. Також ОСОБА_6 у вересні 2010 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), повторно, знаходячись в приміщенні піцерії «ПАНПІЦА», що розташована за адресою: вул. Миру, 26, м. Херсон, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, яке виразилося у повідомленні потерпілому ОСОБА_11 неправдивих відомостей про істинні свої наміри, а саме наявності гострої необхідності в грошових коштах для розвитку власного підприємництва, переконала його передати йому грошові кошти на загальну суму 350 000 гривень, які завчасно не мала наміру повертати, після чого заволоділа ними та розпорядилася на свій розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 350 000 гривень, що є особливо великим розміром.

4. Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 30.08.2010 по 10.10.2010 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), повторно, знаходячись в приміщенні видавництва «Надніпряночка», що розташоване за адресою: пр. Незалежності (Ушакова), 16, м. Херсон, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, яке виразилося у повідомленні потерпілій ОСОБА_12 неправдивих відомостей про істинні свої наміри, а саме наявності гострої необхідності в грошових коштах для розвитку підприємництва, переконала її передати їй грошові кошти в сумі 56 200 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину (серпень-жовтень 2010 року) складає 443 330 гривень, та 35 000 гривень які завчасно не мала наміру повертати, після чого заволоділа вказаними грошовими коштами та розпорядилася ними на свій розсуд, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 478 330 гривень, що є особливо великим розміром.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

ІV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України в редакції, яка діяла станом на червень 2010 року (дата вчинення інкримінованих ОСОБА_6 протиправних дій) відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки за його вчинення було передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України в редакції, яка діяла станом на 21.09.2010 (дата вчинення інкримінованих ОСОБА_6 протиправних дій) відноситься до тяжкого злочину, оскільки за його вчинення було передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

За правилами ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України в редакції, яка діяла станом на вересень 2010 року та 10.10.2010 (дати вчинення інкримінованих ОСОБА_6 протиправних дій) відносяться до особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 2) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 3) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину(п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 49 КК України).

Таким чином строки давності для кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) становлять, п`ять, десять та п`ятнадцять років відповідно.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченої. Зокрема, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, у період 10.10.2010 (дата останнього за часом інкримінованого кримінального правопорушення) по 10.10.2025 нового кримінального правопорушення не вчинила, про що свідчить надана суду відповідь Департаменту інформатизації МВС України від 14.10.2025 №40870/16-2025, від слідства або суду за цей період не ухилялася.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження за ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень на дату розгляду клопотання минуло п`ять, десять та п`ятнадцять років.

V. Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 цивільні позови слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілих права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128-129, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2014 під №0004778.

2. Витрати на залучення експерта в розмірі 1 125 гривень 12 копійок віднести на рахунок держави.

3. Позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 45 000 гривень залишити без розгляду.

4. Позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 174 470 гривень залишити без розгляду.

5. Позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 402 963 гривень залишити без розгляду.

6. Позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 410 000 гривень залишити без розгляду.

Речові докази:

- роздруківку руху грошових коштів за розрахунковим рахунком НОМЕР_1 з 2009 року по 2011 рік ПП ОСОБА_14 , а також довідку про рух по рахунку ОСОБА_14 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_15

Судді: ОСОБА_16

ОСОБА_17