У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000100 від 25.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

встановив:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000100 від 25.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 25.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що раніше судимий за скоєння однорідних за складом злочинів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, в період дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив кримінальне правопорушення-злочин при наступних обставинах:

Так, 25.01.2026 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, буд. 1, неподалік магазину «АТБ», побачив потерпілого, яким є неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий стояв у черзі до магазину з фаст-фудом, та у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого та під приводом того, що у його знайомої вкрали ніби-то такий же самий мобільний телефон марки Redmi Note 14 256Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та попрохав пройти із ним. Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер наслідків свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 відвів потерпілого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, буд. 10/14, неподалік від закладу «Кава у Шафі», взявши за одяг неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусив віддати його власний мобільний телефон та гроші в розмірі 400 грн.

Крім того, 25.01.2026 в період часу з 21 год. 00 хв. по 00 год. 07 хв., в ході затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, був проведений особистий обшук, в ході якого було виявлено:

-сумка через плече «Goraned»;

-мобільний телефон блакитного кольору Redmi Note 14 256Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного;

-аркуш паперу з дитячими малюнками;

-тимчасова перепустка КЗ «Харківський міський центр» на ім`я ОСОБА_4 з останнім підписом 23.01.2026;

-Ухвала Київського апеляційного суду відносно ОСОБА_4 , 02.03.1976;

-3 запанки жовтого кольору;

-сірники, ключ з брелком.

26.01.2026 постановою т.в.о старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , вказані об`єкти були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000100 від 25.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Однак, 27.01.2026 було винесено постанову про уточнення даних у кримінальному провадженні, згідно якої вважати вірним вилученим майном та визнаними у якості речового доказу наступні об`єкти:

-сумка через плече «Goraned»;

-мобільний телефон блакитного кольору Redmi Note 14 256Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору;

-аркуші паперу з дитячими малюнками;

-ключ із брелоком;

-електронна сигарета VAPORESSO;

які було вилучено до експертного сейф-пакету та паперового конверту.

Однак, 3 запонки жовтого кольору, ухвала Київського апеляційного суду м. Києва на ім`я ОСОБА_4 , сірники, тимчасова перепустка КЗ «Харківський міський центр» на ім`я ОСОБА_4 з останнім підписом 23.01.2026, були залишені та повернуті власнику.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт на вилучене майно, яке є речовими доказами, оскільки повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, адже у разі повернення зазначеного майна можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримує.

Законний представник власника майна (потерпілого), ОСОБА_7 , також надала до суду заяву про розгляд клопотання прокурора без її участі, проти вимог клопотання не заперечує.

На підставі ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 25.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

29.01.2026 до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова надходило клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000100 від 25.01.2026, яке ухвалою слідчого судді від 30.01.2026 повернуто прокурору на доопрацювання та встановлено строк для усунення недоліків.

Після доопрацювання, до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова 10.02.2026 повторно надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вилучені предмети мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.01.2026 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: сумка через плече «Goraned»; мобільний телефон блакитного кольору Redmi Note 14 256Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору; аркуші паперу з дитячими малюнками; ключ із брелоком; електронна сигарета VAPORESSO.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя