У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Попасна, Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм ТОВ «Гребінка Агро-тех», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000223 від 25.11.2025 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З поданого клопотання слідує, що слідчою групою ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000223 від 25.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2025 відповідно до наказу № 24 директор ТОВ «МАДЕГ» ОСОБА_8 призначив ОСОБА_9 на посаду агронома із захисту рослин даного товариства. Після цього директор ТОВ «МАДЕГ» ОСОБА_8 зобов`язав ОСОБА_9 провести перевірку основних засобів підприємства, фактичної наявності великої рогатої худоби, використання коштів підприємства, обліку зібраного врожаю 2025 року та правильності відображення зазначених операцій у первинній бухгалтерській документації за період перебування ОСОБА_10 на посаді заступника директора вказаного підприємства. Після завершення перевірки ОСОБА_9 мав обійняти посаду заступника директора ТОВ «МАДЕГ» замість ОСОБА_10 та здійснювати подальше управління підприємством.

Під час ознайомлення з діяльністю підприємства ОСОБА_9 стало відомо про недостачу великої рогатої худоби, зерна врожаю 2025 року, а також заниження обсягів надою молока.

24.11.2025, приблизно о 09 год 40 хв, виконуючи доручення директора підприємства, ОСОБА_9 прибув на територію молочно-товарної ферми ТОВ «МАДЕГ», розташованої за адресою: Полтавська область, Лубенський (Гребінківський) район, Гребінківська ОТГ, с. Березівка, вул. Лугова, 41, де розпочав фактичний огляд великої рогатої худоби та перевірку реальних обсягів надоїв молока.

У цей час на територію зазначеного господарства, де перебував водій підприємства ОСОБА_4 , прибув ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 .

Побачивши ОСОБА_9 та усвідомлюючи, що він здійснює перевірку діяльності підприємства, ОСОБА_10 , діючи умисно та з метою перешкоджання його законній діяльності, підійшов до нього, почав хапати за одяг та висловлювати претензії щодо проведення ним перевірки за його присутності.

Під час спроб ОСОБА_9 отримати пояснення щодо невідповідності даних обліку майна підприємства фактичному стану, у ОСОБА_10 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, спрямований на залякування ОСОБА_9 з метою примушування його відмовитися від проведення перевірки та звільнитися з роботи за власним бажанням шляхом застосування фізичного насильства, погроз і заподіяння фізичних та моральних страждань.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно завели ОСОБА_9 до приміщення товарно-молочної ферми (коровника), фактично позбавивши його можливості вільно пересуватися та істотно обмеживши його особисту свободу. Усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою примусити ОСОБА_9 діяти проти своєї волі та спонукати його до відмови від проведення перевірки, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 застосували до нього фізичне насильство, яке спричинило сильний фізичний біль, а також умисно і грубо принизили його честь та гідність у присутності інших працівників підприємства, які перебували в приміщенні.

Зокрема, ОСОБА_10 , діючи з єдиним злочинним умислом на заподіяння ОСОБА_9 сильного фізичного болю та страждань, з метою подолання його опору, залякування та примушування до відмови від виконання посадових обов`язків, наніс йому не менше трьох ударів кулаком у ділянку обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після цього ОСОБА_10 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , сів на нього зверху та продовжив умисно наносити удари кулаками в ділянку обличчя, завдавши не менше семи ударів, чим посилив його фізичні та моральні страждання.

Надалі, коли ОСОБА_9 перебував на підлозі у безпорадному стані та почав втрачати свідомість, до нього застосовано подальше насильство у вигляді численних ударів ногами в ділянку тулуба, рук та обличчя, яке він намагався прикрити руками. Під час заподіяння тілесних ушкоджень, а також після цього, ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальність сприйняття своїх слів потерпілим, висловлював на його адресу погрози вбивством у разі продовження перевірки та перешкоджання їх незаконній діяльності, чим посилив фізичні та моральні страждання ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_10 підняв ОСОБА_9 на ноги, створивши умови для подальшого застосування насильства, а ОСОБА_4 , діючи узгоджено та з єдиним злочинним умислом, наніс ОСОБА_9 сильний удар у ділянку обличчя, внаслідок чого йому спричинено рвану рану верхньої губи з активною кровотечею.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_10 з метою залякування ОСОБА_9 та примушування його не звертатися до правоохоронних органів, висунув вимогу звільнитися з роботи за власним бажанням. Одночасно повідомив про нібито загибель попередника ОСОБА_9 внаслідок умисного пошкодження гальмівної системи автомобіля та, використовуючи зазначену інформацію як засіб психологічного тиску, погрожував застосуванням аналогічного насильства.

Крім того, ОСОБА_10 заявив, що у разі відмови ОСОБА_9 припинити свою діяльність та звільнитися з підприємства, щодо нього систематично, з періодичністю щотижня, застосовуватиметься фізичне насильство, а також висловив погрозу його зникнення, чим створив реальну та безпосередню загрозу життю і здоров`ю потерпілого та істотно посилив психологічний тиск.

У подальшому ОСОБА_9 у супроводі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , приблизно о 12 год 30 хв, примусово доставили до КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування», де йому надано первинну медичну допомогу. Під час поїздки ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_10 , у грубій формі продовжував висловлювати щодо ОСОБА_9 погрози та примушував не повідомляти медичним працівникам обставини отримання тілесних ушкоджень, чим здійснював психологічний тиск і перешкоджав фіксації наслідків злочину.

У свою чергу ОСОБА_9 сприйняв погрози ОСОБА_10 та ОСОБА_4 як реальні та небезпечні для життя і здоров`я, у зв`язку з чим, побоюючись за власну безпеку, відмовився повідомляти медичним працівникам обставини отримання тілесних ушкоджень. Йому накладено шви на верхню губу та рекомендовано подальше медичне обстеження.

Наступного дня через погіршення стану здоров`я ОСОБА_9 госпіталізовано до 2-ї міської клінічної лікарні м. Полтави.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою залякування, примушування потерпілого до вчинення дій які суперечать його волі, а саме відмовитись від виконання своїх обов`язків та звільнитись з роботи, вчинили катування, тобто умисно заподіяли ОСОБА_9 сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень та грубого приниження, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 Кримінального кодексу України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

26.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Слідчим зазначається, що наявність обґрунтованої підозри та причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: показами потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідків допитаних у кримінальному провадженні; слідчим експериментом проведеним з потерпілим; протоколом огляду місця події; вилученою медичною документацію щодо наявності тілесних ушкоджень; оглядом телефону потерпілого; наказом про звільнення ОСОБА_10 ; наказом та актом проведення інвентаризації ВРХ; наказом від 21.11.2025 «Про проведення позапланової перевірки»; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим зазначається, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, коло яких наразі встановлюється, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показань свідків на користь нього та іншого підозрюваного ОСОБА_10 , що унеможливить якісне та об`єктивне проведення досудового розслідування та може позбавити можливості притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Так, перебуваючи на волі, підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, оскільки ОСОБА_4 інкриміновано вчинення тяжкого злочину, кримінальна відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, а тому останній може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин. Крім того, підозрюваний є уродженцем м. Попасна, Луганської області, яка наразі є непідконтрольною з боку держави.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час під час досудового розслідування вживаються заходи на встановлення оригіналів фінансово-господарської документації, а тому перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії спрямовані на знищення вказаних предметів та речей, що матимуть доказове значення у вказаному кримінальному провадженню

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, судових експертів та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, так як, йому відомі анкетні дані усіх свідків у вказаному кримінальному провадженні. Перебуваючи на свободі, підозрюванний може вчиняти тиск на вказаних вище осіб з метою зміни ними показань на його користь, що, в свою чергу, унеможливить притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Щодо ймовірності ризику незаконного впливу на вказаних свідків, слід зазначити, що наразі встановлюється повне коло осіб, яким відомі обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також осіб, які сприяли ОСОБА_4 та іншим підозрюваним у вчиненні злочину, а тому він, перебуваючи на волі матиме можливість оговорити захисну позицію з вказаними особами. Наразі усі свідки не встановлені.

Зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винних осіб до кримінальної відповідальності.

На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання показань від свідків і інших підозрюваних та їх дослідження. І тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них є об`єктивною необхідністю забезпечення незмінності показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі рішення суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я, а тому останній, у разі перебування на волі, використовуючи свій авторитет та зв`язки, матиме можливість продовжити незаконний вплив на свідків та інших осіб задля зміни останніми своїх показів та створення у подальшому перешкод у ході досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та місцезнаходження документів, усвідомлюючи можливість бути притягнутим до кримінальної відповідальності, може створювати штучні перешкоди органу досудового розслідування.

У разі не обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній через усвідомлення можливого позбавлення волі на тривалий строк, а кримінальна відповідальність за злочини, який йому інкримінований передбачає позбавлення волі на строк у вигляді позбавлення волі на строк десять років, може та матиме реальну можливість ухилятися від слідства та суду, переховуватись від органів досудового розслідування, покинути межі території України, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

При цьому більш м`які запобіжні заходи не здатні у повній мірі нівелювати наведені ризики та не забезпечать дієвості кримінального провадження як це може бути при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, коли невиконання підозрюваним встановлених обов`язків може стати приводом для звернення в дохід держави та зарахування застави до спеціального фонду Державного бюджету.

Слідчий зазнача, що за віком та станом здоров`я у підозрюваного ОСОБА_4 , відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу.

У той же час, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати до підозрюваного , у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість злочину, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного та наближеність його до місця здійснення досудового розслідування, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням його свободи. До того ж, останній перебуваючи на свободі зможе чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання проведення досудового розслідування;

2) особиста порука на адресу прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за нього, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що на думку сторони обвинувачення негативно характеризує його особистість;

3) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного;

4) домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та не має постійного місця проживання.

Слідчий прохав з урахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн, враховуючи дохід, майновий статок, наявність у власності нерухомого майна підозрюваного, не буде непомірною для нього та є достатньою для можливого забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що підозрюваний має сім`ю, на утриманні у нього тримісячна дитина, має постійне місце проживання. Матеріали клопотання не доводять у повній мірі обставини кримінального правопорушення та те, що до нього причетний ОСОБА_12 . Просив застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту чи зменшити заставу до 20 прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000223 від 25.11.2025 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 191 КК України.

26.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цим Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.

При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з утриманням у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк тримання під вартою обчислювати з 14:22 год. 30 грудня 2025 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 14:22 год. 23 лютого 2026 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242240 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0015950 , В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855 .

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 , зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 , зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади власний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) Заборонити спілкуватись з потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими працівниками ТОВ «Мадег», а також перебувати на території вказаного підприємства.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 31 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1