Справа № 643/4285/24
Провадження № 1-кп/643/473/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001126 від 22.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді 03.02.2026 зазначив, що 22.03.2024 в ході його затримання співробітники поліції в кількості двох, трьох осіб, які в подалі доставили його до відділення ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, яке розташоване за адресою: м. Харків. вул. Ахієзерів, буд. 30, під час затримання завдали йому тілесні ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні 03.02.2026 заявила клопотання про надання доручення відповідному територіальному підрозділу Державного бюро розслідувань дослідити факти, заявлені обвинуваченим ОСОБА_6 про застосування до нього незаконних методів ведення слідства.

Захисники підтримали клопотання прокурора в повному обсязі. Заслухавши позиції учасників процесу, враховуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає за необхідне перевірити заяву ОСОБА_6 про застосування до нього в ході затримання 22.03.2024 співробітниками поліції ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області недозволених методів фізичного насилля.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відповідно до п. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п.102 рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131 рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Крім того, аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.06.2008 року «Яременко проти України», де вказано, що коли особа заявляє небезпідставну скаргу на дії працівників правоохоронних органів, повинно бути проведено ефективне розслідування, під час якого можливо знайти та забезпечити покази винуватих осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду передбачають проведення незалежного неупередженого розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні.

Згідно із ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань» передбачено, що державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених, окрім інших, працівниками правоохоронних органів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державне бюро розслідувань» усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 заявив про застосування до нього з боку співробітників ХРУП №2 незаконних методів затримання, суд вважає, що для повного і неупередженого судового розгляду кримінального провадження ці доводи мають бути перевірені компетентними органами.

На підставі викладеного суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, вважає за необхідне зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві, провести розслідування фактів, викладених в поясненнях обвинуваченого, оскільки в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що неправомірні дії щодо нього були вчинені співробітниками поліції ХРУП №2.

При цьому, перевірку необхідно провести в найкоротший строк, з метою уникнення зволікання у розгляді даного кримінального провадження та недопущення порушенням ст. 6 Конвенції, враховуючи, що стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відповідно до вимог ст. 28 ч. 4 КПК України - кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого та розумних строків розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 206, 350, 369, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань (36014, місто Полтава, вулиця Соборності, 37), проведення службової перевірки за заявою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який на теперішній час тримається в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про застосування до нього недозволених методів слідства (фізичного) з боку працівників поліції, щодо подій від 22.03.2024 під час затримання, внести відомості до ЄРДР та прийняти процесуальне рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 333 КПК України після виконання доручення зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань надати завірені належним чином матеріали перевірки до Салтівського районного суду міста Харкова до 26.02.2026.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома, направити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у м. Полтаві - для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1