Справа № 171/3101/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 від 07.08.2025 р., який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 25.07.2025 приблизно о 16 годині 32 хвилин, будучи раніше визнаним винним постановою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025, яка набрала законної сили 11.02.2025 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобіля марки «Москвич» моделі «21406» зеленого кольору, з державним реєстраційним номером «П6486ДП», рухаючись по вулиці Калинова в місті Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області був зупинений працівниками СРПП ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 25.07.2025 серії ЕПР1 № 4022388, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 25.07.2025 серії ЕНА № 5313493, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

18 серпня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, в присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000187 від 26.07.2025 року, за умовами угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої йому підозри у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 382 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Підозрюваному роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473 ч.2, 474 ч.4, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене прокурором та обвинуваченим покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.4 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушенення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.

Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили є правильною, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 серпня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000187 від 26.07.2025 року, з одного боку та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500(п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень на користь держави.

Речові докази:

-DVD диск, з відеозаписом з нагрудної бодікамери зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: