УХВАЛА

06 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003322 від 04.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

03.11.2025 прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а законним користувачем являється ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (м/т - НОМЕР_3 ), з позбавленням права на користування,відчуження та розпорядження власником автомобіля та користувачем.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначив, що просить розглянути клопотання за відсутності ініціатора та власника майна, вимоги, зазначені в клопотанні, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна.

Дослідивши наявні матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 01.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0003302, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України.

Встановлено, що 01.11.2025 близько 07:30 годин в АДРЕСА_3 , на території власного домогосподарстві, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив заведений автомобіль «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого автомобіль, покотився та передньою частиною здійснив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка намагалась зупинити автомобіль.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток тазу, госпіталізована в травматологічне відділення Волочиської БЛ.

01.11.2025 транспортний засіб, а саме автомобіль «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 , оглянуто та поміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманого автомобільного транспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Шухевича, 120Д, м. Хмельницький..

01.11.2025згідно ст.ст. 98, 100 КПК України транспортний засіб, а саме автомобіль «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а законним користувачем являється ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (м/т - НОМЕР_3 ).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З наданих матеріалів вбачається, що власником автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.12.2010 є ОСОБА_4 .

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, проведення з ним експертних досліджень.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна, а також у зв`язку із необхідністю проведення судових експертиз щодо зазначеного транспортного засобу, клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а законним користувачем являється ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (м/т - НОМЕР_3 ), з позбавленням права на користування,відчуження та розпорядження власником автомобіля та користувачем..

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя