Справа № 308/183/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000102, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000102, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СВ УСБУ в Закарпатській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 17.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, будучи адвокатом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ч. 1, 3 ст. 7 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09.06.2017, 04.11.2025, у період з 05.11.2025 до 02.01.2026 вимагала та одержала 02.01.2026 від ОСОБА_6 , через пункт обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 40000 доларів США (згідно з курсом Національного банку України станом на 02.01.2 грн), за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави службових осіб НОМЕР_1 окремої бригади територіальної оборони ЗС України та НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони ЗС України щодо вирішення питання про переведення ОСОБА_7 в іншу військову частину, подальшого його направлення для проходження військово-лікарської комісії у м. Ужгород з метою його подальшого звільнення з військової служби за станом здоров`я, тобто підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, а саме, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_5 для проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні добровільна надала слідчому свій мобільний телефон Iphone 17 Pro Max IMEI НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 .

Слідчий вказує, що у ході проведення огляду встановлено, що вказаний мобільний телефон містить відомості, які мають важливе значення для даного кримінального провадження. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 з метою приховування своєї протиправної діяльності та уникнення притягнення до кримінальної відповідальності видалила листування ОСОБА_6 у месенджері Viber, яке стосувалося впливу на прийняття рішень посадовими особами з метою звільнення з військової служби за станом здоров`я ОСОБА_7 .

Поряд з цим, ОСОБА_5 видалила листування з ОСОБА_8 , який записаний в її мобільному телефоні як « ОСОБА_9 » з номером мобільного телефону НОМЕР_6 . Однак, в історії викликів збережені вхідні та вихідні виклики на вказаний номер телефону ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_5 з останнім обговорила механізм передачі для неї грошових коштів у сумі 40000 доларів від ОСОБА_6 .

Враховуючи, що для відновлення видалених відомостей з мобільного телефону ОСОБА_5 необхідні спеціальні знання, у даному кримінальному провадженні є необхідність у призначенні комп`ютерно-технічної експертизи.

Постановою слідчого від 03.01.2026 мобільний телефон Iphone 17 Pro Max IMEI НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як зауважує слідчий, метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів протиправної діяльності фігурантів у даному кримінальному провадженні.

Вилучені речі та предмети відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказами у кримінальному провадженні та будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

У даному випадку відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є збереження речових доказів, а підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених речей третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України, та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, слідчий просить накласти арешт на вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000102 від 17.11.2025 за ч. 3 ст. 369-2 КК України, мобільний телефон марки Iphone 17 Pro Max IMEI НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, про дату та час розгляду клопотання повідомлено власника майна ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_10 .

Власник майна у судове засідання не з`явилася, однак її неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.01.2026 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

02.01.2026 для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000102 ОСОБА_5 добровільно надано слідчому свій мобільний телефон Iphone 17 Pro Max IMEI НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 , що підтверджується її заявою від 02.01.2026.

Слідчим оглянуто вказаний мобільний телефон, про що складено відповідний протокол огляду від 03.01.2026.

Постановою слідчого від 03.01.2026 даний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, вилучене 02.01.2026 у ОСОБА_5 , є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.01.2026 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000102, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме:

мобільний телефон марки Iphone 17 Pro Max IMEI НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1