Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/604/24
провадження № 1-кс/624/14/25
УХВАЛА

Іменем України

селище Кегичівка 18 грудня 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Кегичівка Харківської області скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 21 листопада 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2025 року до Кегичівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 21 листопада 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року.

В обґрунтування поданої скарги вказує, що ознайомившись із змістом зазначеної вище постанови про відмову у визнанні потерпілим від 21 листопада 2025 року, ОСОБА_3 вважає її такою, що була винесена передчасно та всупереч вимогам чинного КПК України без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, всупереч вимогам ч.5 ст.38 КПК України, виходячи з наступного.

В ухвалах Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року, від 05 вересня 2024 року, від 01 листопада 2024 року, від 07 серпня 2025 року, від 05 листопада 2025 року у справі №624/604/24 було наголошено про те, що в кримінальному провадженні №0000268 від 12 березня 2024 року органом досудового розслідування допускається бездіяльність та не проводяться належні слідчі дії, а саме: не допитуються уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; відсутні дії з встановлення свідків за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; не перевіряються відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру, а також відсутні дії з перевірки правомірності дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

В скарзі зазначено, що 19 листопада 2025 року ОСОБА_3 звернувся до відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12 березня 2024 року. В даному клопотанні ОСОБА_3 було зазначено про те, що згідно експертизи спеціалістів Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», зробленої на підставі архівних ґрунтово картографічних матеріалів земельної ділянки, площею 62,9739 га, (кадастровий номер :15:001:0421)(щодо продовження оренди якої залишаються чинним та невиконаними судові рішення у справі №624/271/17) було встановлено, що агропотенціали природної (без добрив) та ефективної родючості (при внесенні оптимальних доз добрив) становлять за середньобагаторічних умов зволоження для озимої пшениці (після зайнятого пару) 3,4-3,9 т/га і 4,6-5,0 т/га, озимого ячменю 3,0 3,4 т/га і 4,8-5,2 т/га, ярого ячменю 2,2-2,6 т/га і 4,0-4,4т/га, кукурудзи на зерно 4,0 4,6 т/га і 5,0-5,4т/га, соняшника 2,5 -2,9 т/га і 3,0-3,4 т/га. Таким чином, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17, в період з 2017 по 07 лютого 2024 року (строк, на який було продовжено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :15:001:0421, згідно зазначених вище судових рішень) ОСОБА_3 , як орендарю, право оренди якого на зазначену земельну ділянку було продовжено зазначеними чинними судовими рішеннями, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області даних судових рішень, було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі не отриманого ОСОБА_3 , як орендарем, врожаю сільськогосподарських культур в розмірі, зазначеного в змісті Довідки про якість ґрунтів земельної ділянки, на підставі архівних ґрунтово картографічних матеріалів земельної ділянки, площею 62,9739 га, кадастровий номер :15:001:042 (копія Довідки про якість ґрунтів земельної ділянки площею 62,9739 га, кадастровий номер :15:001:042 додавалась ОСОБА_3 до клопотання про визнання його потерпілим у к.п.).

Проте, маючи інформацію про те, що зазначена земельна ділянка після ухвалення судових рішень у цивільній справі № 624/271/17 на користь ОСОБА_3 в оренду йому не передавалась, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області даних судових рішень, слідчим (який не має землевпорядної освіти та досвіду в сфері землеустрою) в постанові про відмову в задоволенні клопотання безпідставно було спростовано інформацію, зазначену в Довідці про якість ґрунтів земельної ділянки площею 62,9739 га, кадастровий номер :15:001:042, із посиланням на те що вона є «загальною», та водночас, в якості нібито правової підстави для прийняття даної постанови зазначено про те, що ОСОБА_3 не надав прорахунків по затратам на посівні матеріали, витратам на пальне та іншім витратам щодо земельної ділянки кадастровий номер :15:001:042, яка не була передана ОСОБА_3 в фактичне користування (оренду), після ухвалення судових рішень у цивільній справі № 624/271/17, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області даних судових рішень.

При цьому, під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а також станом на дату прийняття слідчим постанови від про відмову у задоволенні клопотання слідчим не були проведені слідчі дії, а саме:- не допитані уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 р. у цивільній справі № 624/271/17;- не допитані посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, які складали та підписували лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області С-1007/0/14 -1388/0/21-19 від 09 жовтня 2019 року щодо невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17;- не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17;- не проведено перевірки відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру;- не виконані інші процесуальні дії, передбачені чинною редакцією КПК, необхідні для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Окремо звертає увагу суду на те, що ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05 листопада 2025 року у справі №624/604/24, якою було скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року, було зазначено про те, що після скасування ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року постанови ст. слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України, крім винесення постанови від 06 лютого 2025 року про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим та формування інформаційної довідки прокурором щодо актуальної інформації про земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0421,загальною площею 62,9739 га, відомостей про вчинення в межах даного кримінального провадження будь яких слідчих чи процесуальних дій немає.

Також в даній ухвалі суду зазначено про необхідність у перевірці відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру.

Таким чином, за відсутності очевидних та достатніх підстав при невстановлені відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру, вважаю, що органом досудового розслідування було необґрунтовано прийнято постанову від 21 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його залучення як потерпілого до кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року, внаслідок чого були порушенні зазначені вище вимоги КПК України, а також не виконані чинні ухвали Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року, від 05 вересня 2024 року, від 01 листопада 2024 року, від 07 серпня 2025 року, від 05 листопада 2025 року у справі №624/604/24.

18 грудня 2025 року прокурором надано заперечення на скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 та залишити постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні залишити без змін.

Заперечення обґрунтовано тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0421 припинила своє існування через її поділ, то вона не була включена до наказу ГУ Держгеокадастр у Харківській області № 15 від 11 грудня 2020 року, на підставі якого Кегичівській селищній раді передано у власність 212 земельних ділянок сільськогосподарського призначення та відсутня в додатку до вказаного з переліком земельних ділянок, що свідчить про те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області на той час не являлося розпорядником вказаної земельної ділянки та не могло вчиняти ніяких дій з нею. Наданий ОСОБА_3 висновок спеціалістів Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н. Соколовського» про встановлення агропотенціалу природної та ефективної родючості на спірній земельній ділянці не може слугувати доказом заподіяння ОСОБА_3 шкоди, оскільки носить інформативний характер, виконаний установою, яка не являється експертної та не має спеціальної акредитації, даних про розмір заподіяної шкоди не містить.

Таким чином, в ході досудового розслідування ОСОБА_3 не надано процесуально допустимих доказів про заподіяння йому вказаним злочином істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

У судове засідання скаржник, слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, натомість від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без їх участі, від прокурора заява про розгляд справи без її участі з урахуванням заперечення. Позиція слідчого невідома.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність учасників кримінальному провадженні. При цьому слідчим суддею враховано положення ст. 26, 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши скарги та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 25 КПК слідчий зобов`язаний у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, зокрема в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого від 21 листопада 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року зазначеним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 92 КПК обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

З матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України вбачається, що:

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05 листопада 2025 року у справі №624/604/24, було скасовано постанову від 10 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року, в якій в тому числі, зазначено про те, що після скасування ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року постанови ст. слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України, крім винесення постанови від 06 лютого 2025 року про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим та формування інформаційної довідки прокурором щодо актуальної інформації про земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0421, загальною площею 62,9739 га, відомостей про вчинення в межах даного кримінального провадження будь яких слідчих чи процесуальних дій немає. Також в даній ухвалі суду зазначено про необхідність у перевірці відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру.

19 листопада 2025 року ОСОБА_3 подав заяву про залучення його як потерпілого у цьому кримінальному провадження та долучив доказ копію довідки про якість ґрунтів земельної ділянки площею 62,9739 га, кадастровий номер :15:001:0421, виготовлений ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського».

Постановою старшого слідчого № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 21 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України. Обґрунтовуючи, що в свої заяві ОСОБА_3 вказав середню врожайність земельної ділянки і що ним могла бути отримана вигода в тому випадку, якщо б він здійснював обробіток вказаної земельної ділянки. Не отриману можливу вигоду ОСОБА_3 зазначає як спричинені йому збитки. В свої прорахунках ОСОБА_3 звертається до статистики, яка є загальною та не відображає особливості конкретного випадку. Не надані прорахунки по затратам на посівні матеріали, по оплаті всіх податків, по витратам на пальне, оренду техніки та інші можливі витрати. Крім того розрахунки ОСОБА_3 нічим не підтверджується, заявником не надано жодного документу, який би підтверджував, що йому завдано матеріальної шкоди. Отже надані ОСОБА_3 дані про упущену ним вигоду є припущенням. В ході досудового розслідування не виявлено об`єктивних даних про те, що ОСОБА_3 кримінальним провадженням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, отже підстави для визнання потерпілим ОСОБА_3 відсутні.

П. 2 ст. 54 КПК права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У силу ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про визнання певного суб`єкта потерпілим у кримінальному провадженні, має бути вручена останньому пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Отже, враховуючи зазначене вище, слідчий у своїй постанові про відмову у визнанні потерпілим мав послатися на докази, зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що зазначеними у заяві діями, ОСОБА_3 шкоди не заподіяно.

Однак, постанова слідчого не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Дана постанова базується, лише на доказу, який надав ОСОБА_3 .

Твердження прокурора висловлених у письмових запереченнях, про те що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 не надано процесуально допустимих доказів про заподіяння йому вказаним злочином істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, не заслуговує на увагу, оскільки орган досудового розслідування повинен базуватися не лише на доказах, наданих заявником ОСОБА_3 , а й самостійно збирати докази, ініціювати необхідні слідчі дії, у тому числі призначати експертизи, залучати фахівців та проводити всі заходи для повного, всебічного і об`єктивного встановлення обставин справи відповідно до вимог статті 93 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України).

Тобто, орган досудового розслідування має активно діяти щодо збирання всіх необхідних доказів, а не лише покладатися на ті, які подає заявник.

Також, суд погоджується з твердженням скаржника, що в ухвалах Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року, від 05 вересня 2024 року, від 01 листопада 2024 року, від 07 серпня 2025 року, від 05 листопада 2025 року у справі №624/604/24 було наголошено про те, що в кримінальному провадженні №0000268 від 12 березня 2024 року органом досудового розслідування допускається бездіяльність та не проводяться належні слідчі дії, а саме: не допитуються уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; відсутні дії з встановлення свідків за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; не перевіряються відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру, а також відсутні дії з перевірки правомірності дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, щодо проведення ряду слідчих дій, які неодноразово зазначалися у вищевказаних ухвалах.

З огляду на викладені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 21 листопада 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 21 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1