Провадження №1-кс/756/1901/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчої: ОСОБА_4

заявника: ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001316 від 23.03.2023,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання заявник вказує, що 26.04.2023 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва було накладено арешт на автомобіль марки "Renault" моделі "Sandero", 2011 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , оскільки вказаний автомобіль перебуває у нього на законних підставах та не є предметом будь якого спору, просить суд скасувати арешт в частині заборони відчуження.

Прокурор та слідча в судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 26.04.2023 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва було накладено арешт на автомобіль марки "Renault" моделі "Sandero", 2011 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , із встановленням заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Крім того, 18.01.2024 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва частково скасовано арешт з транспортного засобу Renault моделі Sandero, 2011року випуску, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року у справі № 756/4881/23 в частині надання права власнику ОСОБА_5 користуватися та розпоряджатися майном.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП м. Києві від 01 травня 2023 року автомобіль Renault моделі Sandero, 201 1року випуску визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001316 від 23 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Визначено зберігання автомобіля на території ВП № 1 Оболонського УП ГУНП м. Києві по пр-т. М. Рокосовського,10-А.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/21953-КДТЗ від 31 травня 2023 року ідентифікаційний номер двигуна « НОМЕР_3 » надано для дослідження транспортного засобу Renault моделі Sandero, 2011року з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_4 », 2011 року випуску, синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , нанесеним у заводських умовах та змінам не піддавався є первинним (заводським).

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5879/22/010311 від 06 грудня 2022 року ТОВ «Агенство незалежних експертиз» за договором комісії укладеного із власником від 14 листопада 2022 року, відчужило ОСОБА_5 автомобіль Renault моделі Sandero, 2011 року, 2011 року випуску.

Слідчим суддею також досліджені подані матеріали кримінального провадження № 0001316 від 23 березня 2023 року за ч.3 ст. 190 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Ні слідчий, ні прокурор не надали слідчому судді будь-яких доказів, та або обґрунтувань необхідності продовження заходів забезпечення кримінального провадження й обмеження власника у праві вільного користування майном.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 поданим клопотанням та наданими в його обґрунтування доказами навів достатні підстави для скасування арешту майна. На даному етапі досудового розслідування проведено усі призначені експертизи, з досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що на даний час відсутні підстави для подальшого обмеження власника ОСОБА_5 у здійсненні його законних прав.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що ОСОБА_5 є власником арештованого автомобіля марки, вважаю, що на даний час відпала потреба у накладені арешту на даний автомобіль, тому зазначене свідчить про те, що арешт підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,167,173,174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001316 від 23.03.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт з транспортного засобу Renault моделі Sandero, 2011 року випуску, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року у справі № 756/4881/23, в частині надання права відчужувати власнику ОСОБА_5 вказане майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1