Справа № 308/981/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород, в порядку спеціального судового провадження, за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 0000147, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 жовтня 2023 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Новоайдар, Луганської області, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказанимвище нормам міжнародного гуманітарного права, президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів російської федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, під тимчасовою окупацією з 25.02.2022 перебуває і Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України.

Починаючи з 25.02.202 2року Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області, тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом - зф держави-агресора рф).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п .7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), з 25.02.2022 та на час повідомлення про підозру перебуває у перебуває в окупації.

Окрім цього, починаючи з 2014 року, збройні сили держави-агресора російської федерації розпочали бойові дії на території України та окупували Автономну Республіку Крим, а також частину територій Донецької та Луганської областей України.

Таким чином, на частині території Луганської області захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств розпочалося ще з 2014 року, а окуповану військовим шляхом територію фактично контролювала терористична організація «Луганська Народна Республіка».

Після остаточної військової окупації населених пунктів Щастинського району Луганської області у лютому 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі , шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Відповідно до Розпорядження ради міністрів Луганської Народної Республіки від 03.02.2015 № 02-05/14/15 було прийнято рішення створити Державне унітарне підприємство Луганської Народної Республіки «Луганский автодор» (мовою оригіналу «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республики «Луганский автодор»).

Зазначене вище підприємство було створене на матеріально-технічній базі існуючого на території Луганської області та незаконно захопленого представниками воєнізованих формувань Державного підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»).

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Щастинського району Луганської області представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, серед яких - філія «Новоайдарський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

У зв?язку з окупацією Луганської області , збройними формуваннями держави-агресора рф та введенням воєнного стану на всій території України, виконавчим директором ДП «Луганський облавтодор» видано наказ № 05 від 05.04.2022, відповідно до якого начальникам філій, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, доручено забезпечити зміну місцезнаходження відокремленого структурного підрозділу на підконтрольну українській владі територію.

Наказом ДП «Луганський облавтодор» № 04 від 01.04.2022року начальників та тимчасово виконуючих обов?язки начальників філій ДП «Луганський облавтодор», виробничі бази яких знаходяться на тимчасово окупованій території України, зобов`язано призупинити до закінчення воєнного стану будь-яку виробничу діяльність та вжити заходів щодо консервування рухомого майна для недопущення його використання.

У той же час, відповідно до постанови Уряду ЛНР від 09.04.2022 №323/22 «Про передачу в тимчасове зовнішнє управління майна», прийнято рішення ввести тимчасове зовнішнє управління майном дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у складі 12 відокремлених управлінь, серед яких філія «Новоайдарський райавтодор».

На підставі зазначеної постанови уряду лнр від 09.04.2022року №323/22 директор ДУП ЛНР «Луганський автодор» ОСОБА_6 видав наказ № 42 від 22.04.2022, відповідно до якого передав у тимчасове зовнішнє управління тимчасово виконуючих обов?язки начальників філій ДУП ЛНР «Луганський автодор» майно філій ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

У подальшому, на підставі цієї ж постанови Уряду ЛНР від 09.04.2022 №323/22 директор ДУП ЛНР «Луганський автодор» ОСОБА_6 видав наказ № 55 від 05.05.2022 року, відповідно до якого створив Комісію по інвентаризації майна дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з метою його подальшої передачі у власність ЛНР.

Згідно статуту підконтрольного окупаційній владі ДУП ЛНР «Луганський автодор», затвердженого наказом міністерства інфраструктури та транспорту ЛНР від 18.01.2023 № 3-ОД, управління підприємством здійснюється відповідно до діючого законодавства російської федерації, луганської народної республіки та цього статуту.

Відповідно до п. 6.5. Статуту до складу ДУП ЛНР «Луганський автодор» входять філії, серед яких - філія «Новоайдарський райавтодор» (93500, ЛНР, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Коваленко, 14).

Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 04.07.2022року, перебуваючи на території Новоайдарської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області, яка з 25.02.2022 року та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, маючи відповідну освіту, фахові знання, навички та досвід роботи ДП «Луганський облавтодор» на посаді головного інженера філії «Новоайдарський райавтодор», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також розуміючи факт захоплення Щастинського району Луганської області збройними силами російської федерації та лнр, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію та те, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що територія Щастинського району Луганської області є невід`ємною складовою частиною України, ОСОБА_5 , виконуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти державі-агресору, збройним формуванням, окупаційної адміністрації держави-агресору та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, незаконними збройним формуванням керуючись раніше виниклим мотивом, почав надавати допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора, збройним формуванням (пособництво), що діяла на окупованій частині Луганської області.

ОСОБА_5 прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб , із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду начальника філії «Новоайдарський райавтодор» підконтрольного окупаційній владі Державного унітарного підприємства ЛНР «Луганський автодор» (мовою оригіналу - «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республіки «Луганский автодор»).

Не пізніше 04.07.2022 року та по теперішній час, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника філії «Новоайдарський райавтодор» ДУП ЛНР «Луганський автодор», діючи з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 04.07.2022 ОСОБА_5 підтримав та реалізував рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, а також передав представникам окупаційної адміністрації держави-агресора та незаконним збройним формуванням держави-агресора матеріальні цінності та інші активи. Зокрема, ОСОБА_5 виконав постанову Уряду ЛНР від 09.04.2022 №323/22 «Про передачу в тимчасове зовнішнє управління майна», а також виданий на її виконання наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» № 42 від 22.04.2022, за яким рухоме та нерухоме майно, яке перебувало у власності філії «Новоайдарський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», перейшло у власність ДУП ЛНР «Луганський автодор».

На займаній посаді ОСОБА_5 видавав накази, розпорядження, підписував документи вказаної філії та вчиняв інші дії на користь держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації.

Так, відповідно до листа ДП «Луганський облавтодор» начальник філії «Новоайдарський райавтодор» ОСОБА_5 , організував проведення його інвентаризації та перереєстрації на баланс підконтрольного окупаційній адміністрації ДУП ЛНР «Луганський автодор».

Зокрема, під керівництвом ОСОБА_5 на баланс ДУП ЛНР «Луганський автодор» було передане наступне майно:

1) Виробнича база за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Коваленко, 14 (адміністративний корпус, гараж, котельня, заправочна, прохідна, трансформатор, оглядова яма, водонапірна башня, туалет, автомобіль КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_1 ) автомобіль КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_2 ), автомобіль КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_3 ), автомобіль КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_4 ), автомобіль КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_5 ), автомобіль КрАЗ-256Б1 ВВ79-46ВС), автомобіль-автокран КС-4562 КрАЗ-256Б (р.н.з. НОМЕР_6 ), автомобіль КДМ самоскид КрАЗ-6510 (р.н.з. НОМЕР_7 ), автомобіль КАМАЗ-55111 (р.н.з. НОМЕР_8 ), автомобіль ЗІЛ ММЗ-4502 (р.н.з. НОМЕР_9 ), автомобіль ГАЗ-66 (р.н.з. НОМЕР_10 ), автомобіль ГАЗ-САЗ-3507 (р.н.з. НОМЕР_11 ), автомобіль УАЗ-469 (р.н.з. НОМЕР_12 ), автомобіль УАЗ-452А (р.н.з. НОМЕР_13 ), автомобіль ГАЗ-ТС 39661 (р.н.з. НОМЕР_14 ), автомобіль ГАЗ 31029 "Волга" (р.н.з. НОМЕР_15 ), автомобіль УАЗ-31514 (р.н.з. НОМЕР_16 ), автомобіль ЗІЛ-131 (р.н.з. НОМЕР_17 ), автомобіль ВАЗ-21213 (р.н.з. НОМЕР_18 ), трактор Т-150К (р.н.з. НОМЕР_19 ), трактор ЮМЗ-6 каток 2 (р.н.з. НОМЕР_20 ), трактор ЮМЗ-6А (р.н.з. НОМЕР_21 ), трактор ЮМЗ -6 (р.н.з. НОМЕР_22 ), трактор Т-150К (р.н.з. НОМЕР_23 ), трактор Д-606(бульдозер) (р.н.з. НОМЕР_24 ), трактор МТЗ -80 (р.н.з. НОМЕР_25 ), трактор МТЗ -82 (р.н.з. НОМЕР_26 ), трактор Т-150К (р.н.з. НОМЕР_27 ), трактор ЮМЗ-6А (р.н.з. НОМЕР_28 ), екскаватор ЄО-2621 (р.н.з. НОМЕР_29 ), екскаватор ЄО-3323 (р.н.з. 05849яа), трактор ХТЗ-2511 (р.н.з. НОМЕР_30 ), трактор "Белорусь " 920 (р.н.з. 009-899), асфальтоукладальник ДА-3 (р.н.з. НОМЕР_31 ), автогрейдер ДЗ-122 (р.н.з. НОМЕР_32 ), автогрейдер ДЗ-122 (р.н.з. НОМЕР_33 ), коток КС-2 (р.н.з. НОМЕР_34 ), снігоочищувальна машина ЗІЛ Д-269 (р.н.з. НОМЕР_35 ), трейлер МЗАП 5523 (р.н.з. НОМЕР_36 ), сигнальний причіп "Фермер" (р.н.з. НОМЕР_37 ), машина для ямкового ремонту Р-310М (р.н.з. НОМЕР_38 ), бітумоварка (р.н.з. НОМЕР_39 ), причіп 1 ПТС-9 б/н, розкидувач МВУ-8 б/н, навантажувач Т-156 8478, навантажувач В-138 62-84ЛУ);

2) Асфальто-бетонний завод за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях, 2а (пультова, операторська, електростанція, бітумні котли, склад гудрону, котельня, склад дьогтю, котли приготування дьогтю, ангар сипучих матеріалів, паливний склад, водонапорна башня, майстерня, склад фарфорової крошки, щитова, склад цементу, площадка для стоянки техніки, естакада, залізничний під`їзд, розгрузочна площадка, відкритий склад інертних матеріалів, побутовий вагончик, душова, туалет).

Також дії ОСОБА_5 , який діяв за вказівками керівництва дуп лнр «Луганський автодор» та в інтересах окупаційної влади сприяли подоланню опору місцевого населення по відношенню до окупаційної влади, утвердженню окупаційної адміністрації та завоювання прихильності місцевих мешканців, формуванню у останніх негативної думки про українську владу, тобто таким чином ОСОБА_5 підтримав рішення та дії держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та здійснив добровільну підготовку і передачу матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме: вчинення умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України,ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 03.12.2024 року прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого. У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч. 2ст. 7 КПК Українизміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписівст.2КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаний, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» .

У судовому засіданні, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_5 . Адвоат ОСОБА_4 зазначила про те , що при визначенні винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слід врахувати те , що інформація про обставини зайняття ОСОБА_5 посади директора райавтодору є не з`ясованими, як органом досудового розслідування так і судом.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференціі з Бориспільського міськрайонного суду Київської області , свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду показав, що він з червня 2021року працював на посаді начальника філії «Новоайдарський автодор» ДП «Луганський облавтодор» та до початку вторгнення рф на територію України , проживав у м.Рубіжне, Луганської області . Однак, виїхав звідти 15.03.2022року окільки , місто було окуповане на початку червня 2022року.

Свідок ОСОБА_7 також повідомив суду, що йому відомі керівники філій райавтодорів , а саме підприємств, які працювали до 24.02.222роу та т які працюють у співпраці з окупаційною владою , в том числі, і ОСОБА_5 , який до окупації працював головним інженером Новоайдарського автодору та потім звільнився . ОСОБА_7 також зазначив, що після початку окупації Луганської області йому стало відомо від інших працівників, що ОСОБА_5 обійняв посаду керівника «Новооайдарського райавтодору» лнр та такий не виїхав з захопленої території та співпрацює з окупаційною владою лнр до теперішнього часу . ОСОБА_7 також повідомив суду , що не спілкувався з ОСОБА_8 після червня 2022року , оскільки , не бажав підтримувати працівників , які перейшли на бік окупаційної влади.

Зокрема, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України у судовому засіданні було також досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_9 , з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого йому відомі керівники філій (райавтодорів) підприємства, які працювали там до 24.02.2022 року та ті, які працюють у співпраці з окупаційною владою, серед яких ОСОБА_5 , який працював керівником Новоайдарський рйавтодору до 24.02.2022 року та залишився працювати у співпраці з окупаційною владою.

Також у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого їй відомі керівники філій (райавтодорів) підприємства, які працювали там до 24.02.2022 року та ті, які працюють у співпраці з окупаційною владою, серед яких ОСОБА_5 , який працював керівником Новоайдарського райавтодору до 24.02.2022 року та залишився працювати у співпраці з окупаційною владою.

Також в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого йому відомі керівники філій (райавтодорів) підприємства, які працювали там до 24.02.2022 року та ті, які працюють у співпраці з окупаційною владою, серед яких також був ОСОБА_5 , який працював керівником Новоайдарського райавтодору до 24.02.2022 року та залишився працювати у співпраці з окупаційною владою.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПКУкраїни, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

- повідомленням про кримінальне правопорушення 78/3-6044 з додатком від 01.04.2023р;

- відповіддю на доручення №58/6/3/1187 від 04.04.2023 року, згідно якої ОСОБА_5 обіймаючи посаду керівника філії «Новоайдарський автодор» ДП «Луганський автодор» перейшов на бік ворога, передав окупаційній адміністрації рф майно державного підприємства та у подальшому добровільно зайняв посаду в ДУП ЛНР «Луганський автодор», який був утворений окупаційною адміністрацією рф на базі захопленого підприємства та за рахунок переданого майна;

- відповіддю на доручення №78/3/5/7-11253 від 30.05.2023р;

- відповідь на доручення №78/3/5/7-11253 від 30.05.2023року, згідно якої встановлено наступних керівників ДУП ЛНР «Луганьский автодор» та його структурних підрозділів: начальник філії « Новоайдарський автодор» дуп лнр ОСОБА_5

- відповіддю ДП «Луганський облавтодор» №02-06/32 від 10.08.2023р.; зокрема досліджені копії господарської діяльності філії «Луганський автодор » дуп лнр « Новоайдарський райавтодор », наказ по філії за підписом ОСОБА_5 ;

-наказом при прийняття на роботу ОСОБА_11 04.06.2022року №47-ОК на посаду в.о начальника «Новоайдарський автодор» дуп лнр «луганський автодор».

- наказом про прийняття на баланс техніки «Новоайдарський автодор» дуп лнр «луганський автодор» від 28.09.2022р. за №36 за підписом ОСОБА_5

-наказом від 12.09.2022р. за №115 про прийняття на баланс «Новоайдарський автодор» дуп лнр «Луганський автодор» ОСОБА_12 транспортних засобів.

- договором підряду від 12.07.2022року за №75:

- копіями матеріалів стосовно Луганського автодору;

- протоколом огляду , якого є інформація розміщена в мережі Інтернет публікація від 18.07.2022 року о 15 год 08 хв. за посиланням https://lugansk-news.ru/politics|2022|07|18|1333.html ;

- відповіддю на доручення №78/3/5/7-6044 від 04.04.2023, згідно якої громадянин України , який очолив філію «Новоайдарський автодор» дуп лнр «Луганський автодор », перебуває на окупованій території Луганської області. За отриманими даними ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , продовжує обіймати посаду начальника філії «Новоайдарський автодор» дуп лнр «Луганський автодор» та здійснювати протиправну діяльність, спрямовану на пособництво державі агресору;

- відповіддю на доручення №676 від 14.07.2023 року, згідно якої не встановлено фактів звернення до КНП «ЦПЗ» ОСОБА_5 із заявами щодо надання останньому медичної допомоги ;

- відповіддю на доручення №923 від 02.10.2023 року, згідно якої не встановлено фактів перебування ОСОБА_5 на диспансерному або консультативному обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра чи звернення до КНП «ЦПЗ» ОСОБА_5 із заявами щодо надання останньому медичної допомоги ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року за участі свідка ОСОБА_7 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнав ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року за участі свідка ОСОБА_9 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнав ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11.08.2023 року за участі свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнав ОСОБА_5 ;

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази, а саме: витяг з ЄРДР від 11.10.2024р; постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 31.10.2023 року; постановою про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук; постанова від 31.10.2023року про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міждержавний та міжнародний розшук ; постанова від 11.05.2023року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 29.03.2023р.; постановою про визначення підслідності від 11.04.2023р. , постанова про зміну правової кваліфікації від 07.06.2023р., постанова від 11.08.2023року про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення , ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2023року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування ; ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2023року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ; повістки про виклик ОСОБА_5 від 28.12.2023року ; публікація на сайті ОГП від 01.01.2024р; публікація на сайті Урядовий кур`єр від 15.10.2025р.; публікація на сайті ОГП від 15.10.2025 ; публікація на сайті ОГП від 15.10.2025 ; :постанова про залучення захисника в кримінальному провадженні від 27.09.2023; доручення про надання безоплатної правової допомоги №007-70002484 від 27.09.2023; копія свідоцтва; витяги з газети «Урядовий кур`єр»; постанова про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 07.06.2023; постанова про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 11.08.2023; постановою про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 17.02.2023року ; постановою доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 11.05.2023року; публікація на сайті ОГП від 27.09.2023; публікація на сайті ОГП від 28.09.2023; публікація на сайті ОГП від 09.10.2023; характеризуючі дані на ОСОБА_5 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними та досліджені докази узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено та судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював, що він вчиняв умисні дії, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим по пред`явленому звинуваченню, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 111-2 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину.

Отже, особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини їх вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно дост. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставиною, відповідно дост. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій встановлених ч. 1 ст. 111-2 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації особистого майна.

Частиною 2 ст. 55 КК України передбачено позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд прийшов до висновку про необхідність позбавити обвинуваченого ОСОБА_5 права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, оскільки такий вчинив суспільно-небезпечне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також враховуючи те, що останній, маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаними здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в порушення зазначених зобов`язань добровільно вчинив умисні дії, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбаченихст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положеньст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124,368,370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності на строк 11 (одинадцять) років, з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю на користь держави.

Початок строку відбування основного покарання призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто, із дня фактичного його затримання.

Строк додаткового покарання призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок може бути подано учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду, згідно зі ст. 323 КПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1