Справа № 386/889/24
Провадження № 1-кп/386/73/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Голованівськ, в режимі відеоконіеренції, кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000203 від 06.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, гр. України, освіта середня, не одружений, утриманців та пільг не має, стан здоров`я задовільний, тимчасово не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , раніш не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , при таких обставинах :

05.05.2024 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходився на території житлового масиву «Дачний кооператив», в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, що знаходиться за межами населеного пункту смт. Побузьке, де також перебував ОСОБА_6 .

У вищезазначений період часу, 05.05.2024 року, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, зумовлених словесним конфліктом між ОСОБА_6 та знайомим ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеного обсягу тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 діючи невідкладно, з прямим умислом та з мотивів особистої неприязні, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання останнім тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 , який стояв на узбіччі вулиці, що розмежовує дачні будинки.

Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись на відстані витягнутої руки до ОСОБА_6 , тобто близько одного метру, кулаком лівої руки з прикладенням значної сили спричинив один удар в область щелепи ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому нижньої щелепи: кута зліва, суглобного відростку справа, закритої черепно - мозкової травми та струсу головного мозку легкого ступеню. Внаслідок удару ОСОБА_6 упав на землю, отримавши тілесні ушкодження у вигляді множинних саден голови та шиї, садна лівого коліна.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 69, від 23.05.2024 року, на тілі ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому нижньої щелепи: кута зліва, суглобного відростку справа, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку легкого ступеню, множинних саден м`яких тканин голови, шиї, садна лівого коліна. Зазначені тілесні ушкодження відповідають зазначеному часу заподіяння, в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 діб згідно з пунктом 2.2.2. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року. Тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи: кута зліва, суглобного відростку справа, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку легкого ступеню могли утворитись внаслідок удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, зокрема кулаком руки. Тілесні ушкодження у вигляді множинних саден м`яких тканин голови та шиї, садна лівого коліна, могли утворитись при падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню після приданого тілу прискорення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України спочатку визнав частково, а в подальшому визнав повністю та поясив, що кримінальне правопорушення ним було скоєне відносно потерпілого ОСОБА_6 , за обставин викладених в обвинувальному акті.

Цивільний позов заявлений представником потерпілого, про відшкодування матеріальної шкоди на суму 8078 грн. 20 коп. він визнає, та повідомив суд, що ним він потерпілому відшкодований в повному обсязі.

В частині заявленого цивільного позову представником потерпілого щодо нього про стягнення моральної шкодив розмірі 100000 грн. визнав частково в сумі 5000 грн., оскільки вважає її завищеною.

Заперечив проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу потерпілому в сумі 9689 грн. 60 коп.

Вказав, що щиро кається у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що подія між ним та ОСОБА_4 , відбулась на свято Пасхи весною 2024 року, в селищі Побузьке Голованівського району Кіровоградської області на території дачних кооперативів.

ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком руки по обличчю від якого він втратив свідомість, що в подальшому призвело до часткової втрати ним пам`яті.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 8078 грн. 20 коп., в межах заявленого цивільного позову, а інші вимоги цивільного позовну до даних пір не відшкодовано.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що вони відпочивали на дачі в ОСОБА_10 в дачному кооперативі в селищі Побузьке. Події відбувалися 05.05.2024 року, вони святкували Великдень. У їхній компанії відпочивав у ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , інших по прізвищах вона не знає. ОСОБА_4 з ними разом не відпочивав.

Потім вони всі разом пішли до дачних кооперативів, де ОСОБА_14 мав розмову з ОСОБА_15 , однак суті розмови вона не чула, оскільки їй це було не цікаво.

Вказала, що спочатку між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 була штовханина, в ході якої ОСОБА_14 вдарив у груди ОСОБА_18 . ОСОБА_4 забрала дівчина ОСОБА_19 ,після чого всі розійшлися.

Потім всі пішли до дачі ОСОБА_20 , куди прибіг ОСОБА_21 та наніс ОСОБА_22 удар в область голови, лівою рукою у височну частину. Після нанесеного удару ОСОБА_15 упав на землю, втратив свідомість. Подія відбувалася поблизу дачі ОСОБА_20 , на дорозі біля стовба. Чи спілкувались ОСОБА_14 та ОСОБА_15 між собою перед нанесенням удару вона не памятає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що потерпілий ОСОБА_6 є його сином.

У після обідній час 05.05.2024 син пішов погуляти, так як мав селищі Побузьке друзів.

Приблизно 20 год. 40-50 хв. 05.05.2024 прийшов син, він побачив синці на його обличчі, розпухлу щелепу. Пізніше на коліні сина побачив синці, руки були не збиті, тому зрозумів що син не бився.

Син прийшов без речей, та не міг нічого пояснити.

З метою з`ясування, що сталося набрав по телефону ОСОБА_23 , так як вони разом з іншими пішли відпочивати, який повідомив йому що на вулиці зустрілися дві компанії відпочиваючих, та ОСОБА_21 без будь-яких причин вдарив його сина.

Після того, як син прийшов вони поїхали до лікарня спочатку до Побузької лікарні, а потім поїхали в лікарню селища Голованівськ, де лікарі надали сину медичну допомогу та видали направлення до обласної лікарні у відділення щелепно-лицьової хірургії.

Вказав, що ОСОБА_11 також повідомив, що бійку дівчата знімали на мобільні телефони, зокрема знімала

ОСОБА_24 подальшому він отримав свій на мобільний телефон відеозапис з даною подією, який він надав слідчим.

Також зазначив, що ОСОБА_9 підтвердила факт нанесення ОСОБА_22 тілесних ушкоджень ОСОБА_25 ..

При наданні сину медичної допомоги було вирвано зуб, замовляли шурупи, які вкручували, щоб зросталася щелепа. Сина було прооперовано, він провів в лікарні 7-10 днів, потім після виконання процедур на день відпускали додому. Через місяць зняли шурупи, прописали режим «щадящого» харчування.

Свідок ОСОБА_26 , в судовому засіданні суду показав, що 05.05.2024 святкував Великдень на дачі в селищі Побузьке, з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_16 .

Коли відпочивали надійшло повідомлення від ОСОБА_29 про з`ясування стосунків.

Компанією спустилися трохи нижче від дачі, де відпочивали ОСОБА_29 і ОСОБА_15 зустрілися Прибіг ОСОБА_21 і між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 сталася словесна перепалка, із використанням нецензурної лексики. ОСОБА_14 наніс один удар ОСОБА_15 .

Потім вони пішли до компанії ОСОБА_29 , де знову зявився ОСОБА_21 , який йшов в напрямку ОСОБА_30 . Моменту нанесення удару він не бачив, почув лише звук від удару та уже побачив коли ОСОБА_31 лежав на землі. Привівши ОСОБА_32 до свідомості, забрали його на дачу, в останнього було опухле лице, він його провів додому.

Також повідомив, що конфлікту між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 раніш не було, проте у ОСОБА_29 дівчини - ОСОБА_33 був конфлікт з ОСОБА_16 .

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_13 , суду показала, що на Пасху 2024 року на дачі в селищі Побузьке перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_34 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 та ОСОБА_35 . Подія по справі була у вечері. Вони пішли з дачі ОСОБА_10 до дачі Міняйла, однак ОСОБА_34 з ними не пішла.

До дачі не дійшли, на зустріч йшли ОСОБА_21 та ОСОБА_29 , почали говорити з ОСОБА_16 , штовхалися. Потім ОСОБА_14 пішов, а вони пішли далі. Через якийсь час до них прийшов ОСОБА_36 вона не бачила, їй про нанесення удару сказали. В цей час поблизу ОСОБА_18 був лише ОСОБА_21 , всі інші стояли осторонь. Вказала, що удари ОСОБА_22 міг нанести лише ОСОБА_4 . Також повідомила, що у дівчини ОСОБА_29 , здається ОСОБА_37 , був конфлікт з ОСОБА_16 . Чому вмішався ОСОБА_4 їй не відомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що на Великдень 2024 року, точної дати не пам`ятає, він відпочивав на дачі Міняйла разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_38 в селищі Побузьке в обідній час. До дачі ОСОБА_20 прийшли ОСОБА_11 , ОСОБА_39 , між ними була штовханина. Їх розборонили , ОСОБА_40 кудись пішов. Вказав, що ОСОБА_15 обізвав дівчину з їх компанії. У нього конфікту з ОСОБА_16 не було. Вони між собою поговорили на підвищених тонах, вживаючи нецензурну лайку.

ОСОБА_21 відходив до іншої компанії. ОСОБА_41 вживав спритні напої, за ОСОБА_32 не знає, але вважає, що також також вживав.

Події відбувалися з проміжком 10-15 хв. ОСОБА_21 ударив ОСОБА_15 один раз рукою в область голови, якою саме не пам`ятаєта куди точно сказати не може. ОСОБА_42 упав на дорогу непритомним. Йому допоміг піднятися ОСОБА_43 . Після цього всі порозумілися та розійшлися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 суду показав, що дані події відбувалися на Великдень 2024 року.

Він з компанією в якій відпочивав і ОСОБА_15 , перебували на території дачних участків в селищі Побузьке. Між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 була словесна розмова. Потім ОСОБА_40 наніс один удар правою рукою в область щелепи ОСОБА_22 . Останній впав на дорозі біля електричного стовпа та втратив свідомість.

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення крім показів потерпілого та свідків підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

Згідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 05.05.2024, отриману слідчим СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_45 від ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_6 повідомив про те, що 05.05.2024 року близько 20:30 в селищі Побузьке на території дачного кооперативу ОСОБА_40 наніс йому удар в ліву сторону нижньої щелепи правою рукою, після чого він втратив свідомість. (а.с.137 т.1).

У відповідності переглянутого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого 05.05.2024, на території дачного кооперативу селища Побузьке, зафіксовано протиправні насильницькі дії фізичного характеру ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 (а/с.138 т.1).

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2024, проведеного зі свідком ОСОБА_9 та переглянутого відеозапису доданого до вказаного протоколу,відображено, як свідок розповіла присутності понятих та показала коли, де, куди та чим ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження. (а.с.144-148 т.1).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2024 проведеного підозрюваним ОСОБА_4 відображено, як ОСОБА_4 розповів присутності понятих та показав коли, де, куди та чим він наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження. (а.с.174-178 т.1).

У відповідності до висновку експерта № 69, від 23.05.2024 року, вбачається, що на тілі ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому нижньої щелепи: кута зліва, суглобного відростку справа, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку легкого ступеню, множинних саден м`яких тканин голови, шиї, садна лівого коліна. Зазначені тілесні ушкодження відповідають зазначеному часу заподіяння, в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 діб. (а.с.149-151 т.1).

Відповідно до висновку експерта №70 від 23.05.2024 року, проведеного за наслідками слідчого експерименту від 18.05.2024 року за участі свідка ОСОБА_9 слідує, що тілесні ушкодження, які мали місце на тілі ОСОБА_6 могли утворитись при обставинах, на які вказав свідок. (а.с.152-153 т.1).

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження. (а/с.189-192 т.1).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідків, які були допитані в судовому засіданні, у суду немає, так як дані показання суд вважає достовірними та логічними, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, та докази відеозапису, є належними, допустимими та достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкримінують.

Проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, за ч. 1 ст. 122 України, кваліфіковано вірно.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, стан його здоров`я задовільний, не перебуває на «Д» обліку у лікаря - нарколога та лікаря психіатра, раніш не судимий, згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно ст. 66 КК України враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КК України, віднесено законом до категорії нетяжкого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, його вид і розмір, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд враховує також позицію викладену в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року в якому зазначено , що виконання вироку , який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання .

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності , обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину , умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_4 , про надання оцінки його діям, та його щирому каяттю.

Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року.

За глибоким переконанням, враховуючи національні та Європейські закони, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без впливу, спричиненого відбуванням ним реального покарання, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових кримінальних правопорушень, йому доцільно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, та застосувати вимоги ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням.

Підстав для застосування обвинуваченому положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , в інтересах потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 8078 грн. 20 коп., моральної шкоди в розмірі 100000 грн. та витрат на правничу допомогу потерпілому в сумі 9689 грн. 60 коп.

Суд дійшов до висновку, що цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником потерпілого, що потерпілий отримав від обвинуваченого суму 8078 грн. 20 коп., в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Що стосується позовних вимог потерпілого до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди то суд вважає, що його слід задовольнити частково.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній, переніс та продовжує нести душевні страждання у зв`язку із вчиненням обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості суд визначає розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Також суд рахує за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 судові витрати на правничу допомогу, які складається із затраченого часу на складання позовної заяви, збору доказів для підтвердження позовних вимог, що відповідає вимогам ст.ст.137,141 ЦПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта, у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, відповідно до видів передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,366-368,369, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання по ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 . до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий, АДРЕСА_1 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , 30000 ( тридцять тисяч) грн. компенсації за завдану моральну шкоду, та витрати на правничу допомогу в розмірі 9689 (девять тисяч шістсот вісімдесят девять) грн.. 60 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі:

DVD -диск до протоколу огляду предмету від 08.05.2024, DVD диск до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 18.05.2024, DVD диск до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 09.07.2024, копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6628 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1