ЄУН справи: 336/907/24>
Номер провадження: 1-кп/336/458/2025
ВИРОК

Іменем України

22 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року до одного року шести місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на один рік;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2001 року за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 43 КК України 1960 року до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 15 січня 2005 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2008 року за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в один рік шість місяців;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2009 року за ч. 1 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2009 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 20 листопада 2912 року умовно-достроково з невідбутим строком тривалістю в один рік п`ять місяців;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2014 року за ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 25 жовтня 2016 року умовно-достроково з невідбутим строком тривалістю одинадцять місяців два дні,

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року за ст. 186 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , за невстановлених слідством обставин, умисно незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав при собі до 03.11.2023 року. 03.11.2023 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Ферганській у м. Запоріжжя, умисно незаконно продав ОСОБА_6 за 1000 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 5,686 г в перерахунку на суху речовину.

Крім того, ОСОБА_4 , за невстановлених слідством обставин, умисно незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав при собі до 04.12.2023 року. 04.12.2023 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Ферганській у м. Запоріжжя, умисно незаконно продав ОСОБА_6 за 1500 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 4,169 г в перерахунку на суху речовину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що канабіс він зірвав у себе на земельній ділянці, висушив, подрібнив та зберігав. Один з його знайомих, з яким він раніше відбував покарання у місцях позбавлення волі, запитав у ОСОБА_4 , чи не може той продати канабіс іншій людині, на що ОСОБА_4 погодився та згодом продав цьому чоловіку приблизно 5-6 грамів канабісу за 1000 гривень. Через деякий час покупець знову зателефонував ОСОБА_4 та запитав щодо можливості придбання канабісу та ОСОБА_4 знову продав йому канабіс за 1500 гривень, а за деякий час був затриманий працівниками поліції. Обвинувачений вказав, що вину у скоєнні злочинів не оспорює, обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, кваліфікацію дій вважає вірною.

Згідно із висновком експерта від 08.11.2023 року рослинний матеріал, вилучений у ОСОБА_6 03.11.2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 5,686 гр.

Згідно із висновком експерта від 05.12.2023 року рослинний матеріал, вилучений у ОСОБА_6 04.12.2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 4,169 гр.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

Суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, докладні пояснення, які не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, згоду з вірністю кваліфікації дій, суд, роз`яснивши учасникам справи, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочинів знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами, та кваліфікує його дії за обома епізодами за ст. 307 ч. 2 КК України як умисні незаконні придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом?якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 багаторазово судимий, переважно за злочини проти власності, не працює, не займається суспільно корисною діяльністю. За відсутності кількох пом`якшуючих вину обставин підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також з обвинуваченого належить стягнути витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 307 ч. 2 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.

В порядку ст. 70 ч. 4 КК України до строку покарання повністю зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року за ст. 186 ч. 2 КК України, остаточно призначивши покарання у виді 6 років позбавлення волі.

До строку покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2023 року по 06 грудня 2023 року.

Строк покарання рахувати з 09 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень).

Речові докази: два згортки з речовиною рослинного походження, які передані на зберігання до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1