Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7400/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/507/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07 вересня 2025 року. Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що надані слідчим докази та зазначені прокурором підстави (ризики) не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На переконання сторони обвинувачення, слідчий суддя належним чином не врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень та ризики передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, прокурор наголошує на тому, що на даний час початкова стадія досудового розслідування, а тому лише тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Сторона захисту вказує, що цілодобовий домашній арешт вплине на оборотоздатність України, оскільки ОСОБА_6 директор ТОВ «НІЦ`АСОТЕХ» та лише він може вчиняти певні дії.

Крім того, апелянти стверджують, що підозра необґрунтована, оскільки у ОСОБА_6 не було умислу на завдання шкоди або загибель людей.

Вказують, що ризики є голослівними, так як ОСОБА_6 самостійно надав органу досудового розслідування всі документи та готовий співпрацювати зі слідством.

Що стосується ризику впливу на інших підозрюваних, то на переконання захисників він відсутній, всі інші підозрювані перебувають під запобіжним заходом.

Крім того, звертають увагу апеляційного суду, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_12 , який готовий взяти підозрюваного на поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив щодо доводів апеляційної скарги захисників, пояснення підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили щодо доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, врахував вказані вимоги Закону.

При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який являється особою молодого віку, офіційно працевлаштований в ТОВ «НІЦ`АСОТЕХ» де займає керівну посаду, має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, співпрацює зі слідством оскільки зацікавлений з`ясувати обставини вибуху, надав документи, що дають підстави підприємству, яке він очолює займатися діяльністю пов`язаною з обороною держави від рф, тобто він попередньо узгодив таку діяльність з відповідними органами.

Що стосується доводів прокурора, що слідчий суддя належним чином не врахував ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України є помилковими, оскільки слідчий суддя належним чином врахував вказані ризики та прийшов до обґрунтованого висновку, що цим ризикам можна запобігти застосувавши менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 не забезпечить його належну процесуальну поведінку, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими. Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується доводів захисників, що підозра повідомлена ОСОБА_6 необґрунтована, оскільки у нього не було умислу на завдання шкоди або загибель людей, то вони є частково слушними. Разом з тим, обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину, а такі обставини, в певній частині повідомленої підозри знаходять своє підтвердження.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001288 від 03 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.267 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до вимог пункту 3 першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII, до видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, відноситься виробництво, зберігання, транспортування вибухових матеріалів промислового призначення.

Згідно з частиною третьою статті 2 цього Закону, провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без отримання відповідної ліцензії забороняється.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону, ліцензія є документом, який підтверджує право суб`єкта господарювання на провадження певного виду господарської діяльності за умови виконання ліцензійних умов, встановлених Кабінетом Міністрів України або уповноваженим органом.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №619 від 06 травня 2020 року «Деякі питання провадження діяльності, пов`язаної з обігом вибухових матеріалів промислового призначення», встановлено, що господарська діяльність, пов`язана з виробництвом вибухових матеріалів промислового призначення, здійснюється виключно за наявності ліцензії, виданої Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 11 вказаної Постанови, приміщення та обладнання, що використовуються під час провадження такої діяльності, мають відповідати вимогам нормативно-правових актів з питань пожежної, техногенної безпеки та охорони праці, зокрема щодо вибухозахищеності, вентиляції, контролю температури, сигналізації тощо.

Згідно з пунктом 13 Постанови, персонал, який бере участь у виробництві вибухових матеріалів, повинен мати відповідну кваліфікацію, пройти спеціальне навчання та бути допущеним до робіт з підвищеною небезпекою.

У пунктах 17 та 19 встановлено, що зберігання сировини, компонентів та виготовленої продукції можливе лише за наявності дозволів та відповідних умов зберігання, із суворим обліком та охороною.

Також, згідно з ДСТУ 4100:2002 «Боєприпаси. Терміни та визначення понять», вибухові речовини військового призначення це хімічні речовини або суміші речовин, призначені для вибухового ураження цілей, які застосовуються у складі боєприпасів, мін, вибухових пристроїв. До вибухових речовин військового призначення прямо віднесено гексоген (циклоніт, RDX), який використовується у виробництві детонаторів, бризантних сумішей, заряджання снарядів та бойових елементів боєприпасів.

Таким чином, виготовлення вибухової речовини з використанням гексогену у тому числі військового призначення, регламентується законодавством у сфері обігу вибухових речовин та можливе виключно суб`єктами, які отримали відповідну ліцензію на виробництво вибухових матеріалів та провадять діяльність у приміщеннях, що відповідають техногенним і вибухозахисним вимогам, а саме: мають кваліфікований персонал, відповідне устаткування та системи безпеки; ведуть жорсткий облік сировини, прекурсорів і виготовленої продукції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 №2245-III, об`єктами підвищеної небезпеки визнаються ті підприємства, споруди або інші майнові комплекси, де тимчасово або постійно використовуються, виготовляються або зберігаються небезпечні речовини. Згідно статті 12 вказаного закону, будівництво або реконструкція таких об`єктів можлива лише відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з дотриманням містобудівної документації та провадження будівельного контролю.

В той же час, згідно із Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічна, техногенна та пожежна безпека є діяльністю, що пов`язана з використанням небезпечних речовин, потребує отримання дозволу на викиди та проходження оцінки впливу на довкілля.

У сфері пожежної та техногенної безпеки будівлі, де містяться небезпечні речовини, мають відповідати нормам, зокрема: ДСН 173-96 «Будинки і споруди. Вимоги безпеки при зберіганні і використанні вибухових речовин, пустотілих пластмас, порохів і детонаторів» та ДСН 11-98 «Інженерно-технічне забезпечення цивільного захисту населених пунктів», що передбачають вибухозахищене обладнання, систему вентиляції, пожежогасіння та сигналізації.

Відповідно до положень ДСН 173-96 «Будинки і споруди. Вимоги безпеки при зберіганні і використанні вибухових речовин, пустотілих пластмас, порохів і детонаторів» рекомендована санітарно-захисна зона до житлових забудов від підприємств з виробництва вибухових речовин, порохів, детонаторів повинна становити мінімально 1000 метрів.

Згідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Промислові вибухові роботи. Вимоги до виробничих приміщень», приміщення, де йде виготовлення вибухових речовин, мають мати: вибухонепроникні стіни; автономну вентсистему; систему аварійної сигналізації; ізольовані реакторні та технологічні зони.

Разом із тим, НАПБ Б.07.003-2015 «Правила пожежної безпеки у складських приміщеннях» зобов`язує: організовувати секторацію вибухонебезнечних зон; встановлювати автоматичне гасіння в місцях зберігання легкозаймистих або вибухонебезнечних речовин, вести пожежні інструкції та навчання персоналу.

Будь-яке облаштування або зміна призначення у побутових або комерційних приміщеннях, де виготовляється небезпечна речовина, повинні здійснюватися з дотриманням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачаючи містобудівну документацію, технічний нагляд і контроль. Всі зміни мають бути узгоджені з органами архітектури, пожежного та екологічного нагляду.

З врахуванням наведеного, виготовлення вибухових речовин з використанням гексогену, а також вибухових пристроїв із використанням цих речовин в побутових умовах, без наявності ліцензії, кваліфікованого персоналу та відповідної технічної бази, є прямим порушенням законодавства у сфері обігу вибухових речовин.

Так, не пізніше 05 липня 2024 року ОСОБА_13 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також з іншими невстановленими слідством особами, з метою одержання прибутку, організував незаконне виготовлення сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила, алюмінієвого порошку, а також вибухових пристроїв у складі яких є вказана речовина, що є вибуховою, фізико-хімічні властивості якої визначають високий рівень вибухової небезпеки, високу чутливість до зовнішніх впливів та вибухову стійкість і робить його непридатним до зберігання або виготовлення у будь-яких побутових умовах.

У свою чергу ОСОБА_13 , будучи директором ТОВ «Катана», не маючи ліцензії на здійснення діяльності з виробництва вибухових матеріалів всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», організував створення нелегального виробництва вибухової речовини у непридатних для цього приміщеннях за адресами: Житомирський район, с. Березина, вул. Промислова, 9 та с.Березина, вул. Промислова, 9А, що фактично становили собою цілісний майновий комплекс, який:

- не відповідав вимогам пожежної, техногенної та вибухової безпеки;

- не обладнаний системами контролю, аварійного захисту, вентиляції та ізоляції;

- не внесений до реєстрів об`єктів підвищеної небезпеки, встановлених ДСНС та іншими контролюючими органами;

- функціонував в порушення викладених вище вимог законодавства та нормативно-правових актів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, для забезпечення протиправної діяльності з незаконного виготовлення та незаконного зберігання вибухових речовин ОСОБА_13 :

- залучив до протиправної діяльності підконтрольні суб`єкти господарювання, зокрема ТОВ «НІЦ «АСОТЕХ»;

- організував придбання та облаштування зазначених приміщень за адресами: Житомирський район, с. Березина, вул. Промислова, 9 та с. Березина, вул. Промислова, 9А;

- доручив ОСОБА_14 - особі з освітою хіміка, який мав спеціальні теоретичні знання у галузі вибухових речовин, безпосередньо здійснювати розробку рецептури виготовлення сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку - вибухової суміші типу A-IX-2 та вибухових пристроїв - комбінованих зарядів 3К-1,5 КТ, визначати хімічні компоненти та умови їх змішування, контролювати виробничий процес, керувати працівниками;

- з метою забезпечення функціонування незаконного виробництва та зберігання вибухових речовин, документального оформлення придбання та експлуатації приміщень, підключення приміщень до необхідних комунікацій, доручив виконання таких робіт іншим особам, зокрема директору ТОВ «НІЦ «АСОТЕХ» ОСОБА_6 ;

- забезпечував фінансування утримання місць незаконного виготовлення та зберігання вибухової речовини та вибухових пристроїв.

Водночас, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , використовуючи повноваження директора та співзасновника ТОВ «НІЦ «АСОТЕХ» (), яке орендувало зазначене приміщення у пов`язаних з ОСОБА_9 осіб, забезпечував організацію постачання хімічних компонентів, необхідних для незаконного виготовлення сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку - вибухової суміші типу A-IX-2 та вибухових пристроїв - комбінованих зарядів 3К-1,5 КТ, які мають у своєму спорядженні гексоген, які доставлялися до місця виготовлення невстановленими на даний час особами.

Також, ОСОБА_14 діючи за вказівкою ОСОБА_13 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу з незаконного виготовлення вибухової речовини та вибухових пристроїв, залучив осіб без фахового рівня та спеціальної освіти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які, перебуваючи у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_14 , постійно проживали у вказаному приміщенні та безпосередньо здійснювали виготовлення сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку - вибухової суміші типу А-IX-2, шляхом змішування компонентів, та виготовлення вибухових пристроїв - комбінованих зарядів ЗК-1,5 КТ відповідно до вказівок ОСОБА_14 , а також приймали відвантажені хімічні компоненти від невстановлених на даний час слідством осіб.

При здійсненні діяльності, зазначені юридичні особи не мали жодних дозволів, ліцензій, сертифікатів чи інших дозвільних документів, а залучені фізичні особи не мали відповідного фахового рівня, не проходили відповідного навчання, які б дозволяли їм здійснювати виготовлення та зберігання вибухових речовин, не були працівниками ліцензованих оборонних підприємств та діяли у порушення вищевказаних вимог законодавства нормативно-правових актів.

У подальшому, організувавши вказану незаконну діяльність, у період з липня 2024 року до 02 липня 2025 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 незаконно виготовили значну кількість сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку - вибухової суміші типу A-IX-2 та вибухових пристроїв комбінованих зарядів 3К-1,5 КТ, шляхом змішування необхідних компонентів, використовуючи спеціальне обладнання у спеціально необлаштованих для цього приміщеннях за адресами: Жит. Р-н, с.Березина, вул.Промислова,9 та Жит. Р-н, с.Березина, вул.Промислова,9А, які фактично являли собою цілісний майновий комплекс і складався з колишніх корівника, вагової, складу.

Таким чином, у період з липня 2024 року до 02 липня 2025 року, незаконно виготовлені сумішева вибухова речовина на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку - вибухова суміш типу А-IX-2 та вибухові пристрої - комбіновані заряди ЗК-1,5 КТ, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , зберігалась у не пристосованих для цього приміщеннях за адресами: Житомирський район, с.Березина, вул. Промислова, 9 та Жит. Р-н, с.Березина, вул.Промислова,9А, у порушення Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України № 619 від 06 травня 2020 року «Деякі питання провадження діяльності, пов`язаної з обігом вибухових матеріалів промислового призначення», Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ДСН 173-96 «Будинки і споруди. Вимоги безпеки при зберіганні і використанні вибухових речовин, пустотілих пластмас, порохів і детонаторів», ДСН 11-98 «Інженерно-технічне забезпечення цивільного захисту населених пунктів», ДБН В.2.5-56:2014 «Промислові вибухові роботи, вимог до виробничих приміщень», НАПБ Б.07.003-2015 «Правила пожежної безпеки у складських приміщеннях», без наявності жодних дозволів, ліцензій, сертифікатів чи інших дозвільних документів, у безпосередній близькості до житлових будинків населеного пункту с. Березина Житомирського району Житомирської області.

Внаслідок порушення вимог вищевказаних норм законодавства ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , та іншими невстановленими на даний час особами, які діяли умисно, за попередньою змовою групою осіб, 02.07.2025 близько 17 год 59 хв відбулося загоряння приміщень, що призвело до детонації та вибуху незаконно виготовлених сумішевої вибухової речовини на основі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку вибухової суміші типу А-ІХ-2 та вибухових пристроїв-комбінованих зарядів ЗК-1,5 КТ, потужністю понад 4000 кг в тротиловому еквіваленті.

Внаслідок вибухів за вказаних вище обставин спричинено загибель двох людей та інші тяжкі наслідки, а саме: загибель ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; отримання тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 83 особами; пошкодження будівель та транспортних засобів, забруднення атмосферного повітря на загальну суму понад 46 мільйонів гривень.

В рамках даного кримінального провадження 07.07.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263-1, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.267 КК України.

Так, згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, сторона обвинувачення стверджує, що обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 02.07.2025 в ході якого зафіксовано місце вибуху по с.Березина, Житомирський район, Житомирська область та масштаби руйнування на території с.Березина та прилеглих територіях;

- протоколом додаткового огляду місця події від 03.07.2025, в ході якого при денному природньому освітленні оглянуто місце вибуху за адресою: Жит. Обл., Жит.рай., с.Березина, вул.Промислова,9 , та вилучені зразки ґрунту, зразки речовини схожої на гексоген, частини пакування з-під пороху, вибухові пристрої, повторно зафіксовано масштаби руйнування на території села Березина та прилеглих територіях;

- протоколом огляду місця події від 02.07.2025 в ході якого на ділянці місцевості поблизу вулиці Богдана Хмельницького в с. Березина Глибочицької ТГ Житомирського району Житомирської області, де було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_19 . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть причиною смерті є грубе руйнування тіла, нещасний випадок від інших вибухових матеріалів або засобів;

- протоколом огляду місця події від 03.07.2025 в ході якого на ділянці місцевості поблизу будинку №7 по вул.Б.Хмельницького, с.Березина, де було виявлено та оглянуто труп неповнолітнього ОСОБА_18 .. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть причиною смерті є грубе руйнування тіла, нещасний випадок від інших вибухових матеріалів або засобів;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить його дружині ОСОБА_21 . Земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «ІКС-АЙЗ» та ТОВ «Науково-Інженерний центр «АСОТЕХ». Чим займались дані товариства на зазначеній земельній ділянці йому не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що працював збирачем приладів на ТОВ «Науково-Інженерний центр «АСОТЕХ» в с. Березина Житомирської області, де виготовляли експериментальні зразки для вибухових пристроїв та боєприпасів. 02.07.2025 перебував на робочому місці. Близько 18 год на території підприємства почалась пожежа. Він разом з іншими працівниками підприємства ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на автомобілі втекли з території підприємства. Коли сталися вибухи, вони знаходились на автодорозі Київ-Чоп. Від вибухів отримав незначні тілесні ушкодження у вигляді порізів осколками скла;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що працював інженером ТОВ «ІКС-АЙЗ» та займався організаційними питаннями в процесі будівництва з виробництва зброї та боєприпасів по вул. Промисловій, 9-А в с. Березина Житомирської області. Крім того, на вказаній території знаходились виробничі потужності ТОВ «Науково-Інженерний центр «АСОТЕХ». Загалом на даній території виготовлялись комплектуючі до БПЛА та боєприпаси різних видів до БПЛА. 02.07.2025 він на території підприємства не був. Причина пожежі та вибуху йому не відома;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який повідомив, що працює директором ТОВ «ІКС-АЙЗ», яке орендувало земельну ділянку та приміщення по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою здійснювалось виробництво зброї та боєприпасів. Усіма організаційними питаннями при цьому займався ОСОБА_27 , а він у свою чергу був лише підписантом документів. На початку зими 2025 року ОСОБА_27 повідомив про необхідність залучення до робіт з виготовлення вибухових речовин та пристроїв на вказаній території працівників ТОВ «ІКС-АЙЗ» ОСОБА_28 та ОСОБА_29 того часу вказані особи працювали на вказаній вище території, однак виключно під контролем ОСОБА_27 . Про вибухи на вказаній території дізнався з мережі інтернет. Причина вибухів не відома;

- показаннями свідка ОСОБА_30 від 03.07.2025, який працює вантажником ТОВ «НІ «АСОТЕХ» та пояснив, що на складі підприємства були бочки та ящики, що в них знаходилося було таємницею. 02.07.2025 на території підприємства знаходилися ОСОБА_31 , який розпаковував обладнання у вигляді великої каструлі. Також був ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , а також будівельники і вентиляційники. Близько 17:40 побачив вогонь. ОСОБА_32 сказав, щоб усі евакуювалися, а ОСОБА_33 викликав ДСНС;

- показаннями експерта в галузі вибухотехнічних досліджень та досліджень матеріалів, речовин та виробів ОСОБА_34 , який пояснив, що вибухова речовина у складі гексогену, нафтового мастила та алюмінієвого порошку с вибуховою речовиною тину А-IX-2, яка використовується у боєприпасах для підсилення термічної дії та кумулятивного ефекту. Аломіній (алюмінієвий порошок) значно збільшує температуру вибуху;

- показаннями потерпілих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , які повідомили про обставини отримання тілесних ушкоджень та пошкодження їх майна від вибуху 02.07.2025 в с. Березина Житомирського району;

- висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №KCE-19/106-25/116205 від 04.07.2025, відповідно до якого наданий на дослідження об`єкт, вилучений під час огляду місця події 03.07.2025 за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Глибочицька ТГ, с. Березина, вулиця Промислова, 9, має у своєму спорядженні індивідуальну вибухову речовину бризантної дії - гексоген, комбінований зарядом 3К-1,5КТ, який належить до вибухових пристроїв, та придатний до вибуху;

- висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №KCE-19/106-25/11606 від 04.07.2025, відповідно до якого наданий на дослідження об`єкт, вилучений під час огляду місця події 03.07.2025 за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Глибочицька ТГ, с. Березина, вулиця Промислова, 9, споряджений вибуховою речовиною бризантної дії - гексогеном та сумішевою вибуховою речовиною на основі вибухової речовини бризантної дії - гексогену, нафтового мастила та алюмінію, та придатний до вибуху;

- довідкою про розрахунок збитків ТОВ «СТИСАН», відповідно до якої орієнтовна сума завданої шкоди становить 4 100 000,00 гривень;

- довідкою про розрахунок збитків ПрАТ «ВФ Україна», відповідно до якої сума завданої шкоди становить 2 073 231,48 гривень;

- довідкою про розрахунок збитків ТОВ «Авантаж-7», відповідно до якої сума завданої шкоди становить 35 000 000,00 гривень;

- заявою ПрАТ «Київстар», відповідно до якої орієнтовна сума завданої шкоди становить 2 000 000,00 гривень;

- висновком про причини виникнення пожежі №22 від 03.07.2025 відповідно до якого ймовірною причиною виникнення пожежі та вибухів стало порушення правил та норм при виготовленні і зберіганні вибухових речовин;

- довідкою про економічний зв`язок між ТОВ «НІ «АСОТЕХ», ТОВ «ІКС АЙЗ», ТОВ «ФІРМА «КАТАНА», відповідно до якої встановлено наявність фінансово-господарських операцій між зазначеними товариствами.

Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині наявності обґрунтованої підозри про можливу причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.267 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що згідно повідомлення про підозру від 07.07.2025 року ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою, без наявності ліцензії, використовуючи повноваження директора та співвласника ТОВ «НІЦ «ACOTEX» забезпечував організацію постачання хімічних компонентів, необхідних для незаконного виготовлення суміщевої вибухової речовини та вибухових пристроїв.

В той же час, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 директор та співвласник ТОВ «НІЦ «ACOTEX».

Згідно наказу заступника Міністра ТОВ «НІЦ «ACOTEX» визнано таким, що має важливе значення для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу.

Колегія суддів звертає увагу, що в умовах воєнного стану Конституція України та інші нормативно-правові акти передбачають, що захист держави, її суверенітету та територіальної цілісності, забезпечення обороноздатності є першочерговими пріоритетами.

Це відображено у Законі України «Про правовий режим воєнного стану», а також у ряді нормативних актів, що визначають особливості здійснення господарської та оборонної діяльності в цей період.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НІЦ «ACOTEX», директором якої є ОСОБА_6 здійснює офіційну господарську діяльність, що підтверджується відповідним наказом заступника Міністра про визнанням ТОВ «НІЦ «ACOTEX» критично важливим підприємством для функціонування економіки та оборонно-промислового комплексу.

Окрім тверджень про порушення вимог безпеки і відсутність відповідних дозвільних документів, на переконання апеляційного суду, у матеріалах відсутні докази, що ОСОБА_6 незаконно виготовляв вибухові речовини, вибухові пристрої та зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

Колегія суддів зауважує, що у період воєнного стану встановлюються особливі умови для здійснення господарської та оборонної діяльності, зокрема пов`язаної з виготовленням вибухових матеріалів і спецхімії. Частина інформації, технологій, приміщень та виробничих процесів може бути віднесена до таємних, обмежених у доступі і охоронятися на державному рівні.

Це зумовлює певні обмеження у публічному доступі до інформації, нормативних актах і навіть дозволах, які не завжди можуть бути оприлюднені чи широко розголошені через питання національної безпеки.

Тобто, у воєнний час організація діяльності може бути посилена різними спецрежимами, що не завжди є відкритими або стандартними для цивільної сфери, що не може автоматично свідчити про порушення.

З огляду на особливий режим таємності в умовах воєнного стану та відсутність беззаперечних доказів про нелегальність виробництва вибухових речовин, вибухових пристроїв у вказаних приміщеннях та їх зберігання без передбаченого законом дозволу, підозра за ч.2 ст. 263-1, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України має суттєві сумніви щодо своєї обґрунтованості.

На переконання апеляційного суду, хоча підозра повідомлена ОСОБА_6 має певні сумніви, однак це не спростовую правильність висновків суду про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи початкову стадію досудового розслідування.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_6 є директором та враховуючи діяльність, якою він займається, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби не підлягають задоволенню.

Слідчий суддя застосовуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, на думку колегії суддів, врахував усі обставини на які посилається сторона захисту.

Що стосується доводів захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки, то таких підстав апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.194 КПК України для застосування, на час прийняття рішення, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який закінчує свою дію 07.09.2025 року та може бути переглянутий з врахуванням наданих сторонами нових доказів обставин з якими процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: