Справа № 577/574/25
Провадження № 1-і/577/5/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі, клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, що внесене до ЄРДР № 0001226 від 22.11.2024р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 08 серпня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання в якому просить продовжити відносно ОСОБА_4 термін раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави. Зазначає, що ризики, які були на момент обрання запобіжного заходу не зменшились та не змінились. В інший спосіб не буде можливо забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В процесі обговорення заявленого клопотання, таке було підтримано прокурором.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначили, що обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, у нього є міцні соціальні зв`язки. Крім того обвинувачений зазначив, що має захворювання, які перешкоджають йому перебувати в слідчому ізоляторі. Також приміщення, де він утримується не обладнано бомбосховищем, що ставить під ризик його життя та здоров`я з огляду на військові дії на території України внаслідок вторгнення рф.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Стороною захисту докази на підтвердження цих підстав суду надані не були. Обвинуваченим також не надано суду доказів неможливості його перебування під вартою через стан здоров`я. До 08 серпня 2025 року закінчити розгляд вищевказаного кримінального провадження неможливо.

Клопотання прокурора узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення корисливих злочинів, його репутацію, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, суд вважає, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 186 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , становить небезпеку для суспільства. Враховується і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ризики на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, тобто до 02 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_1