Справа № 147/930/25
Провадження № 1-кп/147/208/25
ВИРОК

іменем України

03 червня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 16.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка Піщанського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженому, раніше судимого: 29.08.2024 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік шість місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи засудженим вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 246 Кримінального кодексу України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік шість місяців, на якого згідно п. 1-3 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України судом покладені обов?язки: 1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, - діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи реальну можливість виконувати визначені йому судом обов?язки, допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме без поважних причин, не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначені для реєстрації дні, а саме 06.02.2025, 06.03.2025, 03.04.2025 та 01.05.2025.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме - ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.08.2024 за ч.1 ст.246 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду із покладенням на останнього обов`язків, визначених ст.59-1 КК України.

Таким чином, згідно ч. 1 ст.71 КК України ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду від 29.08.2024, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 5 ч.1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Суд вважає, що таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вчиненим кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно з ч. 1 ст.71 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.08.2024, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати починаючи з дня прибуття і постановлення на облік засудженого у виправному центрі.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1