Справа № 587/3153/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого особи ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 09 квітня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 09 квітня 2024 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу с. Олександрівка Сумського району Сумської області на земельній ділянці сільськогосподарського призначення (координати згідно з картою Google Maps 50.9149870, 34.6027561), що належить Степанівській селищній раді Сумського району Сумської області, та побачив в яру, який тягнувся в бік с. Новомихайлівка Сумського району Сумської області, суху дикоростучу траву та суху рослинність, після чого у нього виник умисел на її спалювання. У той же час ОСОБА_5 бачив, що на вказаній земельній ділянці у хаотичному порядку ростуть дерева різних порід та різної товщини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; вносити штрафи за екологічні правопорушення; компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про рослинний світ» та ст. 39 Закону України «Про тваринний світ» випалювання сухої рослинності або її залишків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так, ОСОБА_5 у цей же день та час, перебуваючи поблизу с. Олександрівка Сумського району Сумської області на земельній ділянці сільськогосподарського призначення (за координатами 50.9149870, 34.6027561), що належить Степанівській селищній раді Сумського району Сумської області, реалізуючи свій умисел на спалювання сухих дикоростучих трав та сухої рослинності, в порушення вимог ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», ст. 39 Закону України «Про тваринний світ», ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», за допомогою заздалегідь підготовлених сірників, підпалив суху дикоростучу траву та суху рослинність, після чого відбулось її загоряння, що в подальшому спричинило масштабну швидкоплинну пожежу на землях сільськогосподарського призначення площею до 4 га.

Згідно з актом про пожежу від 09 квітня 2024 року, складеним начальником відділу організації профілактичної роботи та заходів цивільного захисту Сумського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, вказаною пожежею знищено залишки сухої рослинності на площі до 4 га.

Також в ході проведеного огляду 12 квітня 2024 року вказаної земельної ділянки зафіксовано, що внаслідок пожежі пошкоджено 29 дерев різних порід до неприпинення точки росту, зокрема з діаметром від 14 см до 18 см 17 дерев, від 18 см до 22 см 12 дерев.

Тобто, внаслідок зазначеного підпалу виник неконтрольований процес знищення вогнем на земельній ділянці сільськогосподарського призначення об`єктів рослинного світу, знищено суху дикоростучу траву, рослинність та її залишки на площі до 4 га, а також пошкоджено зелені насадження навколо населеного пункту, зокрема 29 дерев різних порід.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 навколишньому природному середовищу Степанівської територіальної громади Сумського району Сумської області спричинено шкоду в розмірі 2797 грн 76 коп., яка розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразились у знищенні вогнем сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на земельній ділянці площею до 4 га сільськогосподарського призначення поблизу с. Олександрівка Сумського району Сумської області, що належить Степанівській селищній раді Сумського району Сумської області (координати згідно з картою Google Maps 50.9149870, 34.6027561), та пошкодженні 29 дерев різних порід, внаслідок чого навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду в розмірі 2797 грн 76 коп., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, тобто знищення вогнем сухих дикоростучих трав, рослинності або її залишків на землях сільськогосподарського призначення та пошкодження зелених насаджень навколо населених пунктів.

До суду з обвинувальним актом надійшла угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 04 липня 2025 року, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої особи у цьому кримінальному провадженні Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілої особи ОСОБА_4 підтримали укладену угоду про примирення, наполягали на її затвердженні та призначенні обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, повідомив суду, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений наголосив на добровільності своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Судом з`ясовано у обвинуваченого ступінь розуміння ним положень статті 474 КПК України.

Розглянувши угоду про примирення від 04 липня 2025 року, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та представника потерпілої особи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим із числа осіб, визначених статтею 44 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме знищення вогнем сухої дикоростучої трави, рослинності та їх залишків на землях сільськогосподарського призначення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 245 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, відповідно до положень ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпіла сторона цілком розуміє наслідки затвердження вказаної угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для них, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, представником потерпілої особи) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та заявлені в межах санкції ч. 1 ст. 245 КК України, тобто умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Отже, судом установлено відсутність підстав для відмов в затвердженні угоди, що визначені ч. 7 ст. 474 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 04 липня 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої особи Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги - після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1