Справа №635/3727/25
Провадження №1-кп/635/1033/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області,

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадження, та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти клопотання прокурора не заперечувала.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченої.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, який продовжувався слідчим суддею, строком до 26 травня 2025 року включно.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 спливає 26 травня 2025 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 судом встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка не заміжня, не працює, не має стабільного джерела доходу, раніше не судима. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженою до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачена перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, перебуваючи не в умовах ізоляції, обвинувачена може мати можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадження. Даний факт обґрунтовує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не працює, не має законних джерел доходу, раніше судима за вчинення корисливого злочину за ч.3 ст.185 КК України, остання може продовжити злочинну діяльність та надалі вчиняти кримінальні правопорушення, тому наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором та виправдовують тримання особи під вартою.

У суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченої під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої, пов`язаного з обмеженням її прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України.

При цьому, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки особа обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, продовжити на шістдесят днів, тобто до 19 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 19 липня 2025 року включно.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченою - в той же строк, з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено і проголошено 26 травня 2025 року

Суддя ОСОБА_1