Справа № 331/1518/25
Провадження № 1-кп/331/495/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у залі суду у м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 17.01.2025 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.12.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим стром 2 роки

-23.03.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України із застосування ст. 69 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий строк за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2011. Звільнений умовно-достроково 10.06.2014.

-23.09.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

-03.03.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2015, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зараховано у строк період з 21.01.2016 року до вступу вироку в законну силу. 07.05.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,

-12.12.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано строк з 24.04.2020 по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, початок строку - 24.04.2020,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

17 січня 2025 року у період часу з 14 год. 52 хв. по 14год. 55хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні офісу №31, розташованого за адресою: м. Запоріжжя пр.. Соборний, буд. 109, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу із сумки помаранчевого кольору, яка знаходилася на тумбі з лівої сторони та належить ОСОБА_6 , таємно викрав грошові кошти у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп. та 50 Євро (купюрою номіналом 50 Євро), які станом на 17.01.2025 року відповідно до курсу валют НБУ становить 2181 (дві тисячі сто вісімдесят одна) грн.. 00 коп., після чого зник з місця скоєння правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 23 181 грн. 00 коп.

ІІ. Позиція потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Разом із обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов потерпілої, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням на суду 23 181 грн. 00 коп..

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Також у повному обсязі визнав цивільний позов.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення зазначив, що у січні місяці знаходився у приміщення офісного центру у районі площі Пушкіна (майдану Вернадського), чекав знайомого. Через деякий час побачив, що двері одного із офісних приміщень відчинені і на тумбі біля виходу лежить жіноча сумка округлої форми. Сумка була розкрита, і у середині лежали грошові кошти: гривні купюрами про 500 грн. та одна купюра 50 Євро. Переконавшись, що нікого в офісному приміщення та коридорі, дістав із сумки гроші та пішов. Гроші витратив на власні потреби.

У судових дебатах обвинувачений вказав, що шкодує, про те, що сталося, просив призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 провну у вчиненні злочині визнав, щиро розкаявся, просила призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_3 має місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставини.

Суд не вважає що матеріалами справи підтверджене пом`якшуюча обставина щире каяття, про яке зазначала захисник у свої промові у судових дебатах. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений не виражав жалю, щодо вчинених дій, також обвинувачений не вчиняв дій направлених на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання суд також враховує той факт, що обвинувачений визнав провину у судовому засіданні і усі докази, зібрані під час досудового розсаджування не досліджувалися.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, тривалість якого може бути мінімальним.

Розглядаючи питання можливості звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, суд вважає таке звільнення неможливим, оскільки обвинувачений раніше неодноразово звільнявся від призначеного покарання, однак це не сприяло його виправленню, під час терміну випробування він згову вчиняв кримінальні правопорушення.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Вирішення цивільного позову

Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 був поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 23 181 (двадцять три тисячі сто вісімдесят одна) гривень 00 копійок.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно в умовах воєнного стану, сума завданої майнової шкоди визнана обвинуваченим, спору щодо її розміру немає, цивільний позов підлягає задоволенню.

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження встановлених у приміщенні офісу АДРЕСА_2 від 17.01.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження 0000063 від 17.01.2025 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у сумі 23 181 (двадцять три тисячі сто вісімдесят одна) грн.. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1