КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/9281/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2601/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Махачкала Республіки Дагестан рф, громадянина рф, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто по 04 травня 2025 року.

Строк дії ухвали - по 04.05.2025.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Змінити ухвалу та заходи забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м`який.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що клопотання слідчого, підтримане прокурором, про продовження запобіжного заходу не в повній мірі відповідало вимогам кримінального процесуального закону та не могло бути задоволено слідчим суддею. Така позиція обґрунтовується тим, що у клопотанні про продовження дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слідчий не надав слідчому судді докази обставин, на які він посилається. Через зазначені порушення оскаржувана ухвала слідчого судді є необгрунтованою.

Апелянт вказує на те, що на підтвердження вини ОСОБА_7 прокурор зазначив лише список виконаних процесуальних дій, але їх змісту щодо належності та допустимості як доказу не навів. При цьому зазначені процесуальні дії зовсім не підтверджують ті обставини, які викладено в описовій частині клопотання як встановлені. Так, нічим не підтверджуються зазначені слідчим доводи про непогодження ОСОБА_7 з політикою представників української держави і підтримка ідеї проросійської спрямованості; не підтверджується мета ОСОБА_7 - завдати шкоду Україні; не підтверджено слідством добровільну згоду на співпрацю з фсб рф, (при цьому у справі містяться матеріали про активну волонтерську допомогу ОСОБА_7 військовим формуванням ЗСУ).

При продовженні запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, крім відсутності вагомих наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, слідчий суддя мав врахувати його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його репутацію, позитивну характеристику. ОСОБА_7 проживає в Україні з 2006 р., навчався у двох ВУЗах, отримав захист держави Україна від посягань рф, має трьох малолітніх дітей, молода сім`я вимагає його матеріальної і моральної підтримки та допомоги. Батьки дружини є інвалідами, проживають разом і також потребують його підтримки. Документи про зазначені обставини долучені до матеріалів справи.

Також апелянт зазначає, що переконуючи слідчого суддю у необхідності продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий неправомірно орієнтував суддю, що вінобґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Таке твердження слідчого не відповідає дійсності, оскільки згідно з ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, відноситься до тяжких.

Слідчим суддею не взято до уваги,передбачене ч. 2 ст. 68 КК України правило про те, що за вчинення готування до злочину строк покарання не може перевищувати половини максимального строку,передбаченого санкцією статті Особливої частини цього Кодексу, що при відсутності будь-яких наслідків також є пом`якшуючою обставиною при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Крім того апелянт зазначає, що доводи слідчого судді з посиланням на клопотання слідчого на наявність ризику можливості переховуватися від органів досудового слідства та/або суду є надуманими і не відповідають реальним обставинам кримінального провадження.

Твердження слідчого у клопотанні про те, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, оскільки не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню та посилання на нього слідчого судді в ухвалі не може бути належною підставою продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 28, ч. 2 ст. 9 КПК щодо розумних строків та законності розслідування, відповідальність за які покладається на органи досудового розслідування.

Прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти викладеним слідчим ризикам. При цьому відсутня пряма заборона визначата та застосовувати розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000658 від 20.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2022 року президент Російської Федерації (далі - РФ), реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання Збройних Сил (далі - ЗС РФ) за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами російської федерації, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань, РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з цим на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (з урахуванням змін, внесених указами Президента України), в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який діє і на цей час.

Враховуючи викладені законодавчі заборони, громадянин РФ ОСОБА_7 , який починаючи із 2006 року постійно проживає на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку РФ підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо став на шлях вчинення тяжкого злочину проти громадської безпеки - готування до вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про національну безпеку України» громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше травня 2024 року представники ФСБ РФ, розробили злочинний план, спрямований на порушення громадської безпеки та порядку, а також дестабілізацію суспільно-політичної ситуації в Україні шляхом вчинення терористичного акту на території міста Києва, із застосуванням зброї, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я осіб, які мають значний суспільний вплив, а також підтримку серед цивільного населення України із числа журналістів, а також опозиціонерів представникам вищого політичного керівництва РФ.

Зокрема, представниками ФСБ РФ, в рамках розробленого вищеописаного плану, прийнято рішення про необхідність завдання шкоди життю та здоров`ю українського журналіста та редактора, засновника інтернет-видання «Гордон» ОСОБА_9 , а також представника Російського добровольчого корпусу (РДК), українського військовослужбовця ОСОБА_10 , які є публічними особами в Україні.

Так, ст. 34 Конституції України кожному гарантовано право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Громадяни України реалізують зазначене конституційне право серед іншого і шляхом законної професійної діяльності журналістів, а також інших активістів, зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мають підтримку серед цивільного населення України.

Враховуючи вищевказане, вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало б шкоду життю та здоров`ю ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 може призвести до порушення громадської безпеки та порядку шляхом обмеження суспільства у конституційно закріпленому праві на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Крім того, представниками ФСБ РФ, з метою реалізації розробленого плану, прийнято рішення про необхідність залучення до вказаної протиправної діяльності осіб, які протягом тривалого часу перебувають на території України, з метою подальшого уповноваження на вчинення дій, спрямованих на готування до вчинення терористичного акту шляхом підшукування засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, підшукування співучасників на вчинення кримінального правопорушення, усунення перешкод, а також умисного створення умов для вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у невстановлений час, але не пізніше травня 2024 року, реалізуючи попередньо розроблений та узгоджений злочинний план, спрямований на вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало б небезпеку для життя чи здоров`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення, представники ФСБ РФ, отримавши від близьких родичів громадянина РФ ОСОБА_7 , які проживають у м. Махачкала (Республіка Дагестан, Російська Федерація) контактні дані ОСОБА_7 , звернулись до останнього із пропозицією про співпрацю у формі вчинення дій, спрямованих на підготовку до вчинення терористичного акту на території м. Києва.

Громадянин РФ ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що реалізація розробленого вищеописаного злочинного плану може призвести до настання шкоди життю та здоров`ю осіб, порушення громадської безпеки, а також залякування населення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року надав представникам ФСБ РФ добровільну згоду на подальшу співпрацю.

Так, відповідно до розробленого злочинного механізму на громадянина РФ ОСОБА_7 було покладено наступні обов`язки:

- підшукування знаряддя для вчинення терористичного акту, зокрема, пістолету марки «Glock» тощо;

- отримання відомостей щодо транспортних засобів, які експлуатуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також маршрутів пересування, місць фактичного проживання та реєстрації вищевказаних публічних осіб;

- підшукування інших осіб, а також транспортних засобів для подальшого залучення до реалізації попередньо розробленого злочинного плану.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше травня 2024 представники ФСБ РФ, реалізуючи розроблений план, спрямований на вчинення терористичного акту із використанням зброї, яке створювало б небезпеку для життя та здоров`я вищевказаних осіб, залучивши до вказаного плану громадянина РФ ОСОБА_7 , з метою отримання відомостей щодо місць та періоду перебування, а також маршруту переміщення ОСОБА_10 , вказали ОСОБА_7 на необхідність прибуття за місцем розташування ресторан-бару «Пян-Се Бар» за адресою: вул. Нижній Вал, буд. 33 Б, Київ, 04071, засновником якого є ОСОБА_10 .

Громадянин РФ ОСОБА_7 , діючи на виконання вказівок представників ФСБ РФ, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.07.2024, усвідомлюючи, що громадянин України ОСОБА_10 має значний суспільний вплив в Україні, прибув за місцем розташування ресторан-бару «Пян-Се Бар» за адресою: вул. Нижній Вал, буд. 33 Б, Київ, 04071.

У подальшому, ОСОБА_7 , застосовуючи конспіративні методи, використовуючи свій особистий мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 15 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 здійснив фото-фіксацію внутрішнього двору поруч із ресторан-баром «Пян-Се Бар», а також головного входу вказаного закладу, після чого направив представнику ФСБ РФ зафіксовані фотоматеріали, а також додатково проінформував останнього, що за результатами проведення розвідувальних заходів ОСОБА_10 за місцем розташування ресторан-бару «Пян-Се Бар» не виявлено.

Надалі, представники ФСБ РФ, діючи з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, а також на виконання розробленого механізму, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.07.2024, вказали громадянину РФ ОСОБА_7 на необхідність прибуття за місцем розташування видавництва газети «Бульвар Гордона» за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 30/39, з метою отримання відомостей щодо маршрутів пересування, періоду перебування за вказаною адресу, а також наявного у ОСОБА_9 рухомого майна.

ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.07.2024, продовжуючи реалізацію розробленого плану, зокрема, шляхом усунення перешкод для вчинення терористичного акту, усвідомлюючи, що завдання шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_9 шляхом вчинення терористичного акту може призвести до порушення громадської безпеки та порядку в Україні, оскільки останній володіє значною підтримкою серед цивільного населення України, прибув за місцем розташування видавництва газети «Бульвар Гордона» за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 30/39.

Надалі, ОСОБА_7 , використовуючи свій особистий мобільний телефон, здійснив фото-фіксацію прилеглої території, а також наявних транспортних засобів, які розташовувалась поруч із видавництвом газети «Бульвар Гордона», за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 30/39.

По завершенню виконання вказівки представників ФСБ РФ ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направив представникам ФСБ РФ зафіксовані матеріали, а також додатково зазначив, що за вказаною адресою відсутні транспорті засоби, які перебувають у користуванні ОСОБА_9 .

У подальшому, представники ФСБ РФ, продовжуючи реалізацію розробленого та узгодженого плану, спрямованого на вчинення терористичного акту із використанням зброї та вчинення вибуху, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я осіб, які мають значний суспільний вплив, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення, надали ОСОБА_7 адреси, які використовуються ОСОБА_9 , для подальшого відпрацювання їх ОСОБА_7 з метою отримання відомостей щодо наявного рухомого майна ОСОБА_9 , а також періоду перебування останнього за вказаними адресами.

Надалі, ОСОБА_7 , 19.07.2024, діючи на виконання вказівок представників ФСБ РФ в рамках розробленого плану, спрямованого на готування до вчинення терористичного акту на території міста Києва, усвідомлюючи, що завдання шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_9 може призвести до порушення громадської безпеки та порядку шляхом обмеження суспільства у конституційно закріпленому праві на свободу думки і слова, використовуючи особистий мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 15 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зберіг у застосунку «Нотатки» перелік адрес, наданих для відпрацювання, представниками ФСБ РФ, а саме:

- місце фактичного розташування офісного приміщення ОСОБА_9 за адресою: « АДРЕСА_2 »;

- місце фактичного розташування громадської приймальні ОСОБА_9 за адресою: «м. Київ, вул. Введенська, 26».

Одночасно із вказаними подіями, представники ФСБ РФ, діючи з метою реалізації розробленого плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.07.2024, вказали ОСОБА_7 на необхідність підшукування знаряддя для вчинення терористичного акту, зокрема, пістолета марки «Glock».

Надалі, громадянин РФ ОСОБА_7 , діючи на виконання вказівок представників ФСБ РФ, усвідомлюючи, що вказане знаряддя буде використано з метою завдання шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_9 , використовуючи наявні зв`язки, підшукав пістолет марки «Glock31» та пістолет-кулемет марки «STRIBOG», а також запропонував представникам ФСБ РФ для придбання та подальшого використання при реалізації розробленого плану.

Таким чином, громадянин РФ ОСОБА_7 , надавши добровільну згоду на співпрацю із представниками ФСБ РФ, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинив умисні дії, спрямованих на готування до вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я осіб, які мають значний суспільний вплив, а також підтримку серед цивільного населення України із числа журналістів, а також опозиціонерів представникам вищого політичного керівництва РФ, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення.

З урахуванням викладеного, громадянин РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на готування до вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

26.08.2024 ОСОБА_7 у встановленому КПК України порядку затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

26.08.2024 ОСОБА_7 у встановленому КПК України порядку вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

27.08.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.10.2024, без визначення розміру застави, який на даний час продовжено до 12.03.2025 включно.

14.10.2024 постановою першого заступника Генерального прокурора строки досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до26.11.2024 включно.

15.11.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 26.01.2025.

08.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 20.07.2024 продовжено до дев`яти місяців, тобто до 26.05.2025.

06.03.2025 старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів, без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, що підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 19.07.2024 №2/5/3-8511;

- відповіддю на доручення оперативного підрозділу № 2/5/3-8542 від 22.07.2024;

- відповіддю на доручення оперативного підрозділу № 2/5/3-1476 від 10.12.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 25.08.2024;

- протоколом огляду відкритих джерел інформації від 25.08.2024;

- протоколом огляду відкритих джерел інформації від 25.08.2024;

- протоколом огляду відкритих джерел інформації від 25.10.2024;

- протоколом огляду відкритих джерел інформації від 12.12.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- відповіддю на запит про надання інформації від ФОП « ОСОБА_15 » із додатком;

- відповіддю на запит про надання інформації від ТОВ «ТИГР 8899» із додатком;

- відповіддю на запит про надання інформації від ОСББ «Щекавиця» із додатком;

- відповіддю на запит про надання інформації від Київського національного університету імені Тараса Шевченка з додатками;

- відповіддю на запит про надання інформації від Київського національного університету будівництва та архітектури з додатками;

- протоколом огляду камер відеоспостереження від 12-13.08.2024;

- протоколом обшуку від 29.08.2024;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану та ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце на момент обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.

На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Однак, завершити розслідування до закінчення строку тримання під вартою, зокрема до 12.03.2025, не виявляється за можливе, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування:

- встановити та допитати як свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення тощо;

- отримати висновок експертів за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи;

- отримати висновок експертів за результатами проведення судової вибухово-технічної, балістичної та експертизи матеріалів речовин та виробів;

- отримати висновок експертів за результатами проведення судово-психіатричної експертизи;

- отримати відбитки пальців рук ОСОБА_7 для проведення експертиз у кримінальному провадженні;

- отримати висновок експертів про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи;

- отримати відомості щодо складу сім`ї ОСОБА_7 , місця їх фактичного проживання на даний час, а також можливого працевлаштування у органах національної безпеки держави-агресора;

- отримати відомості щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_7 на території України;

- отримати відомості щодо криптогаманців, які перебували у користуванні та/або володінні ОСОБА_7 ;

- отримати тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні сервісів із обміну криптовалют щодо руху цифрових та/або віртуальних активів за криптогаманцями, відкритими на ім`я ОСОБА_7 , а також пов`язаних осіб;

- провести огляди телефонних з`єднань підозрюваного ОСОБА_7 , інформацію щодо яких буде отримано під час тимчасового доступу у операторів мобільного зв`язку;

- отримати тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні банківських установ щодо руху грошових коштів за картковими та банківськими рахунками, відкритими на ім`я ОСОБА_7 , а також пов`язаних осіб;

- отримати від ДКР СБ України матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, в ході яких встановлюються особи, яким відомі обставини вчинення злочину, та інші обставини, що мають значення для досудового розслідування;

- отримати відповіді на запити з метою збору характеризуючих даних особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення;

- отримати відомості щодо перебування ОСОБА_7 на обліку осіб, які потребують додаткового захисту;

- провести додатковий огляд мобільного телефону ОСОБА_7 з метою встановлення осіб із близького оточення ОСОБА_7 та яким можуть бути відомі обставини реалізації ОСОБА_7 розробленого злочинного плану;

- допитати у якості свідків осіб із близького оточення з метою збору характеризуючих відомостей щодо ОСОБА_7 , а також отримання відомостей щодо обставин вчинення останнім інкримінованого кримінального правопорушення;

- здійснити розсекречення протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, а також відповідних процесуальних документів на підставі яких вони проводились;

- за результатами огляду та аналізу отриманих матеріалів у їх сукупності, призначити судову психологічну експертизу із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа;

- за результатами проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій повідомити підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри та нові підозри;

- виконати вимоги ст. ст. 221, 283, 290 КПК України зі стороною захисту та ознайомити учасників провадження з матеріалами досудового розслідування.

Провести зазначені слідчі та процесуальні дії не видалося можливим через їх значний обсяг, складність та необхідність дотримання послідовності виконання.

06.03.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто по 04 травня 2025 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора та позиція сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також тяжкість самого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано, вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що в сукупності є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258 КК України, оскільки під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

При цьому слідчим суддею враховано, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування. Також слідчим суддею враховано, що з доводів клопотання слідчого, які викладені у клопотанні, у кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, у зв`язку з чим виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Однак є слушними твердження апелянта про те, що слідчий у клопотанні послався на те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, проте таке твердження слідчого не відповідає дійсності, оскільки згідно з ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Разом з тим, дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням вище викладеного.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 ,строк тримання під вартою до 05.05.2025 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 ,строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3