Номер справи137/254/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадячнина України, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше судимого Калинівським районним судом Вінницької області 27.12.2023 за ст.296 ч.2 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7
Обвинувачений ОСОБА_3 без попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_4 заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_6 за наступних обставин.
13.04.2023 приблизно 21:30 год. ОСОБА_6 перебував у гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник конфлікт з раніше знайомими братами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У ході даного конфлікту, у ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля та відчинивши двері, витягнув ОСОБА_6 та взявши до рук невстановлений органом досудового розслідування твердий предмет продовгуватої форми, умисно почав наносити ним, численні удари по різних частинах його тіла.
В цей час, ОСОБА_3 , не припинивши свої злочинні дії, наблизився до ОСОБА_6 та спільно зі своїм братом ОСОБА_4 , умисно наніс твердим предметом продовгуватої форми ОСОБА_6 ще декілька ударів у різні ділянки тіла.
Внаслідок вказаних спільних умсиних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку; правобічна пара орбітальна гематома, синець у виличній ділянці праворуч, субкон`юктивальний крововилив правого ока, забій (синець та садно) ділянки проекції лівого колінного суглобу, з переходом на ліву стопу, забій (синець) в ділянці проекції лівого ліктьового суглобу з переходом на ліве плече, синці та садно на лівій гомілці, крайовий перелом нігтьової фаланги 4 пальця лівої кисті без зміщення. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , а саме: - закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку та крайовий перелом основи нігтьової фаланги 4 пальця належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я; правобічна параорбітальна гематома, синець у виличній ділянці праворуч, субкон`юктивальний крововилив правого ока, забій (синець та садно) ділянки проекції лівого колінного суглобу, з переходом на ліву стопу, синець в ділянці проекції лівого ліктьового суглобу з переходом на ліве плече, синці та садно на лівій гомілці, - до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він дійсно 13.04.2023 близько 09 год. вечора разом з своїм братом ОСОБА_9 перебували в с. Пеньківка, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого він завдавав удари твердим предметом продовгуватої форми по різних частинах тіла. Обставини, викладені в обвинувальному акті визнає повністю. Цивільний позов визнають частково, оскільки в нього не має таких коштів, щоб задовільнити вимоги потерпілого. В скоєному розкаюється.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він дійсно 13.04.2023 близько 09 год. вечора разом з своїм братом ОСОБА_10 перебували в с. Пеньківка, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого він завдавав удари твердим предметом продовгуватої форми по різних частинах тіла. Обставини, викладені в обвинувальному акті визнає повністю. Цивільний позов визнають частково, оскільки в нього не має таких коштів, щоб задовільнити вимоги потерпілого. В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 13.04.2023 його знайомий ОСОБА_11 попросив відвезти його ОСОБА_12 , оскільки необхідно було розібратися у їхній ситуації. Коли вони приїхали до ОСОБА_12 , то побачили, що там знаходяться ще і брати ОСОБА_13 , вони вирішли від`їхати в сторону та сховали автомобіль. Вийшовши на дорогу, до них під`їхав автомобіль, звідки вийшли брати ОСОБА_13 . Після чого в них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 наносили йому удари твердим предметом по різних частинах тіла. Внаслідок, їхніх дій йому було нанесено тілесні ушкодження. Він лікувався, тому просить цивільний позов задовільнити повністю.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачені повністю визнали свою вину та враховуючи їх покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинувачених добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, а саме у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, а саме у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керуючись ст.50, 65 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керуючись ст.50, 65 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.12.2023 за ст.296 ч.2 КК України за злочин, який було вчинено після події, які є розглядом в даному кримінальному провадженні, тому на підставі ст. 70 ч.4 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів. При вирішенні питання задоволення цивільного позову, суд виходить з принципу розумності та справедливості та вважає необхідним його задовільнити частково, стягнувши в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 в сумі 30 000 грн., також підлгяають до стягнення витрати на юридичну допомогу.
Керуючись ст.ст.128, 349, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт. ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 180 годин громадських робіт. Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання за даним вироком у виді громадських робіт на строк 180 годин та за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.12.2023 за ст. 296 ч.2 КК України, у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положення ст. 75 КК України та іспитовим терміном 2 роки, виконувати самостійно. Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 в сумі 30 000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 15 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 349 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області. Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги. Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1