Справа №705/4920/22
1-кс/705/1104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши подану заявником у кримінальному провадженні №0000909 від 24.09.2021 ОСОБА_3 заяву про відвід дізнавача,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про відвід дізнавача ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000909 від 24.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в обґрунтування якої зазначив наступне.

За його заявою про скоєння кримінального правопорушення, а саме підроблення рішення сесії Христинівської сільської ради від 18.06.2020 № 29-14/VІІ про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки розміром 2 га, в передачі якої йому відмовлено рішенням сесії від 09.04.2019 № 22-9/VІІ, в зв`язку із зменшенням земель запасу. При цьому, вказаною земельною ділянкою він користується 40 років у правовому режимі оренди, сплачуючи податок на землю.

Вказане кримінальне провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Дізнання в кримінальному провадженні здійснюється старшим дізнавачем Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_5 .

Вважає, що дізнання проводиться з порушенням норм КПК України.

Так, ч. 2 ст. 219 КПК України визначений максимальний строк досудового розслідування справ такої категорії 12 місяців, а кримінальне провадження розслідується 4 роки.

Досудове розслідування безрезультатне та не відповідає вимогам ст. ст. 2, 9 КПК України.

Аргументуючи підроблення рішення сесії від 18.06.2020 він вказував, що рішення органу місцевого самоврядування про приватизацію земельної ділянки, у відповідності до вимог Земельного кодексу України, приймається у два етапи, що не було дотримано при прийнятті оскаржуваного рішення та передачі ОСОБА_6 у власність спірної земельної ділянки.

На час прийняття такого рішення ОСОБА_6 перебував за кордоном, але таку інформацію дізнавач не перевіряє, тобто не з`ясовує хто саме поставив підпис у документі від імені ОСОБА_6 . Також дізнавачем не з`ясовано причину, по якій йому, як орендарю, було відмовлено у передачі у власність земельної ділянки. У зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду та рішенням адміністративного суду від 09.04.2019 рішення про відмову у передачу йому земельної ділянки було визнано протиправним, але таке рішення дізнавачем до уваги не взято.

У межах проведення досудового розслідування він заявляв клопотання про допит усіх депутатів Христинівської сільської ради, але дізнавач йому відмовив у задоволенні такого клопотання.

Також він ставив питання про перекваліфікацію кримінального провадження і у разі б задоволення такого клопотання кримінальне провадження мало б бути передане для продовження розслідування слідчому, однак дізнавач не перекваліфікував кримінальне провадження.

Крім того, дізнавач відмовив у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та допитав його в якості свідка.

В подальшому ним було заявлено про допит в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але постановою від 06.03.2025 у задоволенні такого клопотання дізнавачем йому було відмовлено. Підставою відмови стало те, що свідок у кримінальному провадженні не може заявляти такі клопотання. Слідчим суддею така постанова визнана незаконною та скасована.

13.06.2025 він знову звернувся до дізнавача з клопотанням про допит ряду осіб в якості свідків, але повідомленням, направленим на його адресу рекомендованим листом дізнавач ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання, знову ж з причин, що свідок не може заявляти такі клопотання. Вказане вважає протиправним, оскільки відмова у задоволенні клопотання мала б бути оформленою у виді постанови.

На думку заявника, дізнавач ОСОБА_5 всупереч вимог кримінального процесуального кодексу, не проводить належних процесуальних дій та своєю бездіяльністю спрямовує кримінальне провадження до його закриття на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на системні порушення норм КПК України дізнавачем капітаном поліції ОСОБА_5 у нього сформувалися обґрунтовані сумніви його неупередженості, тому він і вимушений звернутися до слідчого судді із заявою про відвід дізнавачу ОСОБА_5 .

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлений відвід дізнавачу оскільки останній не виконує своїх обов`язків згідно вимог чинного законодавства. Так, проведення досудового розслідування триває чотири роки, хоча у відповідності до вимог КПК України, строк досудового розслідування справ такої категорії має становити не більше 12 місяців. ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів саме тому, що діями службових осіб йому завдано матеріальну та моральну шкоду, але він не визнаний у вказаному кримінальному провадженні потерпілим. Дізнавач ігнорує звернення його довірителя з вимогою про перекваліфікацію злочину, що б дало підстави передати кримінальне провадження уже слідчому, а розслідувалося дізнавачем. Також, ОСОБА_3 неодноразово звертався до дізнавача з клопотанням про визнання його потерпілим та про допит свідків, але в задоволенні таких клопотань дізнавач ОСОБА_5 відмовив, на його переконання необґрунтовано. При цьому, такі відмови не завжди були оформлені відповідним процесуальним рішенням (постановою), а саме один раз направив на адресу його довірителя повідомлення про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків, вказуючи на те, що ОСОБА_3 був допитаний як свідок та не може заявляти такі клопотання у кримінальному провадженні. Вважає, що дізнавач не належно проводить досудове розслідування, чим порушує права та інтереси ОСОБА_3 . Зазначив, що вони в усній формі зверталися до прокурора, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування, але прокурор не прийняв відповідного рішення. При цьому підтвердив, що дійсно, документального підтвердження звернення до прокурора з претензією щодо неналежного виконання дізнавачем ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, вони не мають. Оскаржити бездіяльність дізнавача можливості не мають, оскільки не мають доступу до матеріалів кримінального провадження, так як статус ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження вірно не визначено, знову ж таки, у зв`язку з безпідставною відмовою дізнавача у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Оскільки вони взагалі не довіряють дізнавачу, просить задовольнити заяву ОСОБА_3 та відвести дізнавача від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000909 від 24.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлений відвід дізнавачу ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, що внесене до ЄРДР 18.06.2020 на підставі саме його заяви, оскільки вважає, що дізнавач заінтересований у завершенні проведення досудового розслідування та закритті кримінального провадження. Він неодноразово звертався до дізнавача з клопотаннями та заявами, вирішення яких мало б вирішальне значення для результатів досудового розслідування та вплинуло б на його хід, але дізнавач на такі заяви не реагує, а прокурор, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування, не здійснює належний вплив на дізнавача. У зв`язку із зазначеним він вимушений звернутися до слідчого судді з цією заявою про відвід дізнавача, яку просить задовольнити.

Старший дізнавач СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Слідчий суддя, вислухавши заявника та його представника, дослідивши додані до заяви про відвід матеріали, а також надані матеріали кримінального провадження, вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність дізнавача.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, КПК України встановлює вичерпний перелік підстав, за наявності яких дізнавач підлягає відводу.

Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого, дізнавача) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого, дізнавача) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий, дізнавач) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000909 від 24.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , як заявник у даному кримінальному провадження, дійсно 26.07.2022, 08.12.2022, 11.12.2022 та 13.06.2025 звертався з письмовими заявами та клопотаннями до дізнавача Уманського РУП щодо необхідності проведення певних слідчих та процесуальних дій. Вказані клопотання дізнавачем були розглянуті та прийняті процесуальні рішення, що оформлені постановами від 09.12.2022, 15.12.2022, 04.02.2025, 06.03.2025. Крім того, 16.06.2025 старший дізнавач ОСОБА_11 на адресу ОСОБА_3 направив повідомлення, у якому роз`яснив права останнього, як свідка, та повідомив про відмову у задоволенні клопотання.

На думку слідчого судді, обставини викладені в заяві ОСОБА_3 про відвід дізнавача ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000909 від 24.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, не можуть свідчити про наявність підстав для відводу дізнавача, оскільки не містять даних, які викликають обґрунтовані сумніви про його неупередженість або свідчать про зацікавленість в результатах кримінального провадження та зловживання його службовим становищем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Також, додані до заяви про відвід матеріали не містять підтвердження реагування заявника, у зв`язку з непогодженням з прийнятим дізнавачем рішеннями, крім звернення до слідчого судді з оскарженням постанови дізнавача про відмову у задоволенні одного із клопотань.

Крім того, у відповідності до вимог ст. ст. 303-304 КПК України визначено порядок оскарження дій та бездіяльності слідчого шляхом звернення до суду з відповідною скаргою, а також потерпілий має можливість звернутися до керівництва Уманського РУП чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в порядку ст. 36 та ст. 39 КПК України, але інформація про такі дії заява про відвід слідчого та матеріали додані до неї не містять.

Твердження представника заявника про нібито звернення до процесуального прокурора та його не реагування на їх претензії, є лише їх поясненнями, та в судовому засіданні заявник та представник заявника підтвердили, що таке звернення було лише в усній формі.

Заявлений відвід фактично полягає у незгоді заявника з порядком та процедурою проведення досудового розслідування, зокрема, процесуальних дій дізнавача, та ґрунтується на суб`єктивних припущеннях щодо його упередженості, які не підтверджені фактичними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема, доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування.

Тобто, у вказаному випадку прокурор має дискреційні повноваження здійснювати нагляд щодо дотримання слідчим (дізнавачем) вимог чинного законодавства під час здійснення досудового розслідування, зокрема, в частині вирішення питання відсторонення від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого (дізнавача) за наявності підстав для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого (дізнавача) від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого (дізнавача) за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що заявником не доведено підстав заінтересованості дізнавача в результатах розслідування або інших обставин, що дають підстави для відводу, відповідно до вимог ст. 77 КПК України, а саме не надані докази, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості дізнавача в результатах досудового розслідування цього кримінального провадження, тому, з урахуванням вимог ст. 80 КПК України, згідно якої відвід повинен бути вмотивованим, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для відводу старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000909 від 24.09.2021, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід дізнавача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1