Номер провадження: 11-сс/813/1308/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 20.06.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гадяч Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України,

встановив:

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000414 від 01.04.2025 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у клопотанні, ОСОБА_8 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.

Оскарженою ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 20.06.2025 року задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25.07.2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник посилається на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог КПК, не розглянув можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина 1 ст.404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вимог ст.199 КПК, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що 25.04.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189; ч.3 ст.289; ч.2 ст.146 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.04.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.04.2025; протоколом пред`явлення особі для впізнання за фотознімками від 25.04.2025; протоколом огляду заявника і вручення грошових коштів від 02.04.2025; протоколом ідентифікації (помітки) грошових коштів від 02.04.2025; протоколом огляду предметів (грошових коштів) протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи від 05.05..2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені вище докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 .

При цьому, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Постановою в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 від 17.06.2025 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 25.07.2025 року.

Як вбачається з клопотання слідчого, для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, в тому числі:

- отримати висновки експертів за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження», 3.3 «Дослідження холодної зброї», та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- у випадку отримання висновків судових балістичних експертів про приналежність того чи іншого предмета до категорії вогнепальної зброї чи боєприпасів - внести відповідні відомості до ЄРДР та вручити нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень;

- призначити судові комп`ютерно-технічні експертизи за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» отримати їх висновки та долучити до матеріалів кримінального провадження;

- призначити комплексні судові експертизи за експертними спеціальностями 7.2 «Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ» та 20.2 «Семантико-текстуальне дослідження» отримати їх висновки та долучити до матеріалів кримінального провадження;

- встановити інших невстановлених у вказаному кримінальному провадженні осіб, причетних до вчинення злочинів та повідомити їм про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

- виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та після їх вручення скерувати до суду.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, існуючи в даному кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не зменшились та не відпали.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, в тому числі, кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, тому у разі доведеності його вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна.

З огляду наведене, підозрюваний, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини за результатами судового розгляду кримінального провадження у разі звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Існування вказаного ризику підтверджується і тим, що підозрюваний зареєстрований та до затримання проживав поза межами Одеської області.

Крім того, на думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд погоджується з продовженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний матиме можливість здійснювати вплив на свідків та потерпілого з метою схилити їх до дачі неправдивих показань, що буде перешкоджати встановленню істини та у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками в кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23, ч.4 ст.95, ст.224 КПК.

Наразі досудове розслідування триває, а показання свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

За наявності існування обґрунтованої підозри та вищевказаних ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Колегія суддів, враховуючи положення ч.4 ст.183 КК України, також погоджується з висновком слідчого судді про неможливість визначення розміру застави, оскільки інкриміновані підозрюваному злочини були вчиненні з погрозою застосування насильства до потерпілого.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2025 року, якою в кримінальному провадженні №0000414 від 01.04.2025 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.07.2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4