Справа № 158/1585/25
Провадження № 1-кп/0158/132/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження провадженні №0000136 від 25.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України;

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місця та часу, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбав з метою збуту чотири таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), які незаконно, зберігаючи при собі, переніс на прилеглу територію, що за адресою: Волинська область, Луцький район, м. Ківерці, вул. Соборності 42, де 24.02.2025 в період часу із 12 год 10 хв по 15 год 10 хв в ході проведення працівниками СКП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 800 гривень незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані легендовані) чотири таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,0565 г.

Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місця та часу, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, повторно незаконно придбав з метою збуту три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), які незаконно, зберігаючи при собі, переніс на територію поблизу перехрестя вулиць Соборності та Залізниця, що за адресою: Волинська область, Луцький район, місто Ківерці, де 24.03.2025 в період часу із 12 год 40 хв по 14 год 39 хв в ході проведення працівниками СКП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 500 гривень незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані легендовані) три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,0428 г.

Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місця та часу, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, повторно незаконно придбав з метою збуту три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), які незаконно, зберігаючи при собі, переніс на прилеглу територію, що за адресою: Волинська область, Луцький район, місто Ківерці, вул. Соборності 42, де 02.04.2025 в період часу із 12 год 50 хв по 15 год 05 хв в ході проведення працівниками СКП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 600 гривень незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані легендовані) три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,0564 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці № ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, допитавши ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнає доведеним, що:

- своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України;

- своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Поняття суддівського розсуду або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст.66, ст.67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.03.2018 року по справі № 761/34674/15.

Дискреційні повноваження суду також визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає та попереджує вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України відносяться до тяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_5 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, згідно ст. 89 КК України є не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим, суд бере до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 та ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає: щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у повному визнанні вини у вчиненні кримінальних правопорушень, та висловився про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення ним злочинів, згідно із положеннями передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України; також суд враховує, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває троє неповнолітніх дітей.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує думку захисника, яка висловилася про наявність підстав для застосування ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Враховуючи думку учасників судового провадження, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у повному визнанні вини у вчиненні кримінальних правопорушень, та висловився про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення ним злочинів, згідно із положеннями передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України; також суд враховує, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває троє неповнолітніх дітей, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що сукупність зазначених обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим можливо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціями ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим, з огляду на фактичні обставини справи та характер протиправних діянь, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань суд визначає ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, з конфіскацією майна.

На переконання суду, призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення особи обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду м. Ківерці від 04 квітня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту затримання, тобто з 02 квітня 2025 року.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в сумі 5571,3 грн.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, з конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_5 під вартою з 02 квітня 2025 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в розмірі 5571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 30 коп.

Речові докази по справі:

копюри номіналом 200 гривень серійний номер ГЖ3720891, номіналом 100 гривень серійний номер УУ9023139 конфіскувати;

чотири таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,0565 г знищити;

три таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,0564 г знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1