Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід

09 травня 2025 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід головуючої судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 758/12120/24), -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 758/12120/24), головуючий суддя - ОСОБА_6

08 травня 2025 року через канцелярію Подільського районного суду м. Києва позивачем подано заява про відвід судді ОСОБА_6 .

У письмовій заяві законний представник вказує, що під час судового засідання 03 лютого 2025 року суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 дозволила собі висловити негативну і образливу думку відносно ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що не відповідають основним засадам кримінального судочинства та викликає сумнів у подальшому об`єктивному й неупередженому розгляді справи.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ від 08.05.2025 р. заява про відвід передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення відводу, мотивуючи тим, що передбачені законом підстави для відводу відсутні.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви.

Суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

У даному випадку здійснення суддею певних дій з організації судового розгляду та прийняття суддею під час проведення судового розгляду рішень не є підставою для висновку про упередженість у розумінні ст. 75 КПК України, а незгода з прийнятими процесуальними рішенням не є підставою для відводу судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, основним обов`язком судді є неупереджений розгляд справ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Розглядаючи доводи заяви про відвід, суд виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді, позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Проте у даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді.

Суддя вважає, що заява про відвід головуючому судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки суд не встановив обставин, які викликають сумнівів в упередженості головуючого - судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також головуюча діяла у встановленому законом порядку, які згідно з положеннями ст. 75 КПК України є підставами для відводу судді.

Доводи, викладені у заяві є суб`єктивною думкою законного представника та не належить до підстав відводу визначеного законом.

З огляду на викладене, враховуючи наведені норми процесуального права, викладені доводи сторони законного представника, які не указують на допущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірні очікування законності можливого рішення суду, що може бути сумнівом неупередженого рішення у справі в інших учасників процесу та забезпечення їм загальних засад кримінального провадження, не доведено наявність сумнівів, що суддя не здатна винести неупередженого рішення, слід дійти висновку, що відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід головуючої судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1