Справа № 572/3574/25
Провадження № 1-кп/572/456/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року

Сарненський районний суд Рівненської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни обвинувальний акт Сарненської окружної прокуратури Рівненської області у кримінальному провадженні №0000149 щодо ОСОБА_6 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04.03.2025, приблизно о 13 год., у денну пору доби, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем OPEL VIV ARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Прагматек, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по правій смузі руху вул. Центральна с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області, зі сторони вул. Незалежності с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області у напрямку до нерегульованого перехрестя вулиць Центральна та Молодіжна с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області. Одночасно, по вул. Центральна с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області у напрямку до нерегульованого перехрестя вулиць Центральна та Молодіжна с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області, рухався мотоцикл LONCIN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . В цей час, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем OPEL VIV ARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «Прагматек», реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи об`єктивну можливість виявити зустрічний мотоцикл LONCIN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий наближається до перехрестя, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1 та пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, перед початком зміни напрямку руху вліво не переконався, що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, під час руху відвернув кермо автомобіля вліво та виїхав на ліву смугу руху (по ходу свого руху), де на перехресті вулиць Центральна та Молодіжна с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області допустив зіткнення з мотоциклом LONCIN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий рухався вказаною смугою руху у зустрічному напрямку та був позбавлений технічної можливості цього уникнути по незалежних від нього причинах.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикл LONCIN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді зірчастоподібного рубця розмірами до 6х2х1х0,5см (загоєння рани) задньої поверхні грудної клітки зліва (задньопахвинна лінія, межі 8-9 ребер), переломів 8-9 ребер зліва по паравертебральній лінії з ознаками «лівобічного гемотораксу та забою обох легень», (клінічно)/ «лівобічного малого пневмотораксу», переломів поперечних відростків Th4-Th6 (4-6 грудних хребців) хребців зліва зі зміщенням, овального рубця із дрібнозубчастими краями( загоєння рани) зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна (розмірами до 2,8х2,5см), «відкритого уламкового перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням» (перелом в межах середньої третини стегнової кістки із значним зміщенням уламків та «заходженням» нижнього кісткового фрагменту до заду та латерально), хвилястої форми рубця із дрібнозубчастими краями (загоєння рвано-забійної рани) в межах верхнього полюсу лівого колінного суглобу з розповсюдженням на латеральну поверхню (розмірами до 12x0,8см), С-подібного рубця (із нерівними дрібнохвилястими краями по зовнішньо-медіальній поверхні нижньої третини лівого передпліччя розмірами до 5хО,ЗхО,4см), закритого уламкового перелому в межах середньо/нижньої третин променевої кістки зі зміщенням, перелому шиловидного відростку ліктьової кістки лівого передпліччя, саден лівої кисті, середній третин обох гомілок, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Порушення ОСОБА_6 вимог пункту 10.1 та пункту 16.13 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та перед поворотом ліворуч надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, вирішити долю речових доказів. Прокурор не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку роз`яснено та зрозуміла.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку роз`яснено та зрозуміла

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав позицію ОСОБА_6 та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 2 ст. 286 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, який одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував шкоду потерпілому, його особисте ставлення до вчиненого діяння, наявності позитивної характеристики, а також те, що ним були викликана медична служба негайно після ДТП, а дружина надала допомогу, в межах своїх навичок, потерпілому безпосередньо після вчинення ДТП.

Сторона захисту просила врахувати, що ОСОБА_6 відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, працює водієм неофіційно, просили суд призначити мінімальне покарання. Потерпілий та його представник підтвердили факт відшкодування шкоди, просили суд призначити мінімальне покарання в межах санкції та не позбавляти права керування транспортними засобами, претензій не мають, не заперечує проти застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням цього принципу ст. 8 КПК України, суд враховує позицію потерпілої щодо відсутності жодних претензій до обвинуваченого та відшкодування їй матеріальних збитків і вважає як вагому обставина, що істотно впливає на призначення покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд також враховує наслідки кримінального правопорушення, зокрема спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

З огляну на викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого, конкретних обставин справи, з огляду на особу винного, приймаючи до уваги відношення останнього до вчиненого, наявності по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, позицію потерпілого, який вказав про відшкодування збитків, висловлений намір сприяти потерпілому у відновленні його здоров`я в подальшому, відсутність судимості, неофіційне працевлаштування, наявність на утриманні 4 неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 може довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази : автомобіль «Оpel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_6 та мотоцикл «Loncin», д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_4 повернено власникам відповідно, згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 04.07.25 р. за результатами розгляду клопотань у підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід не обирався.

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 24895 грн. 60 коп. (двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто п`ять грн. 60 коп.).

Документи кримінального провадження зберігати в суді.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Документи кримінального провадження зберігати в суді.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя