КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру, ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2024 застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що 16.03.2024 близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , не усвідомлюючи характер своїх суспільно небезпечних дій у зв`язку з його тяжким психічним станом, разом із дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_9 перебували за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_10 виник словесний конфлікт в який втрутився син ОСОБА_9 , зробивши зауваження своєму батьку.

Діючи несвідомо, ОСОБА_6 , перебуваючи в одній із кімнат будинку, не розуміючи протиправність своїх дій та, як результат, не передбачаючи їх наслідки, наніс синові ОСОБА_9 не менше трьох ударів ножем в область середнього пальця правої руки, передньої поверхні правого плеча у верхній третині та зовнішній поверхні правого стегна в середній третині.

Відповідно до висновку експерта № 64 від 03.05.2024 ОСОБА_9 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани по задній поверхні проксимальної фаланги 3 пальця правої кісті; синець із колото-різаною раною по передній поверхні правого плеча у верхній третині; синець із колото-різаною раною по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині; які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю на строк понад 6 днів, але менш ніж 21 день.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 729 від 19.06.2024, ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій та на даний час страждає на хронічне стійке психічне захворювання - шизофренію параноїдної форми, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром (за МКХ-10: F 20.0). ОСОБА_6 в період скоєння інкримінованих йому дій та на даний час не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому становить суспільну небезпеку та потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що ОСОБА_6 не вчиняв кримінальний проступок, а захищався від систематичних знущань з боку його сина - потерпілого ОСОБА_9 , який психологічно знущався над ОСОБА_6 та завдавав йому ударів ногами. Вважає, що в діях ОСОБА_6 мала місце необхідна оборона і суспільна небезпека від його дій відсутня.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_6 суду показав, що в той день та час він був вдома та сперечався зі своєю дружиною. В цей час із своєї кімнати вийшов його син ОСОБА_9 і почав заподіювати йому удари ногами по спині та вибив два зуба. За допомогою ножів він захищався від сина. Ударів йому не наносив.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння ґрунтуються на доказах, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме: показаннях потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 ; витягу; даних заяви; протоколі огляду місці події; висновку судово-психіатричного експерта № 729 від 19.06.2024; висновку судово-медичної експертизи №21 від 21.03.2024; протоколах проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 з відеозаписами; постановах слідчих про визнання речовими доказами і долучення їх до матеріалів кримінального провадження; протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 14.06.2024 до медичних карток ОСОБА_6 та виписок стаціонарного хворого з психіатричних закладів.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 показав що проживає разом із батьками. Протягом семи місяців його батько ОСОБА_6 веде себе дивно та неадекватно. В той день близько 21 год. він почув сварку між батьком та матір`ю і вийшов зі своєї кімнати їх заспокоїти. Звернувся до батька у грубій лайливій формі. ОСОБА_6 схопив два кухонні ножі, один з яких приставив йому до горла та робив рухи з ножами в руках в його сторону. Він відступав та руками відбивався. Відступав до котельні, після чого сховався в її приміщенні та закрив за собою двері. В приміщенні котельні він виявив порізи на своєму тілі та попросив матір викликати поліцію та швидку допомогу. Потім вийшов з котельні та дізнався від матері, що батько ОСОБА_6 помив ножі та склав їх на місце. Щоб уникнути подальшого отримання тілесних ушкоджень, став між шафою з ножами та батьком. Коли батько ОСОБА_6 намагався підійти до шафи, скрутив його та зв`язав до приїзду поліції та швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_10 надала аналогічні показання в суді першої інстанції.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №21 від 21.03.2024, у ОСОБА_9 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №729 від 19.06.2024, ОСОБА_6 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне стійке психічне захворювання - шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром (згідно з МКХ-10: F20.0). ОСОБА_6 в період скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 становить суспільну небезпеку та потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь;

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме - заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Рішення суду про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу із звичайним наглядом узгоджується з висновком судово-психіатричної експертизи №729 від 19.06.2024.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 наніс удари потерпілому з метою самозахисту, оскільки при затриманні у ОСОБА_6 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, а матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_9 неправомірних дій щодо ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 516 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2024, якою застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3