Справа № 191/602/24
Провадження № 1-кп/191/51/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.01.2024 стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прибув у магазин «Продукти», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Робоча, 13, (місце здійснення господарської діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 ), де у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №737/2023 від 06.11.2023 продовжено строком на 90 діб).

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, в присутності продавця магазину «Продукти» ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав 4 (чотири) пляшки пива ТМ «Полтавпиво» «Диканські вечори» об`ємом по 1,5л кожна, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 288 гривень 00 копійок.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Крім того, 06.01.2024 приблизно о 16 годині 02 хвилин ОСОБА_4 прибув у магазин-кафетерій «Абрикос», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Абрикосова, 46а (місце здійснення господарської діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 ), де у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №737/2023 від 06.11.2023 продовжено строком на 90 діб).

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, в присутності продавців магазина-кафетерія «Абрикос» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, відкрито викрав 2 (дві) пляшки пива ТМ «Полтавпиво» «Віденське» об`ємом по 1,5 л кожна та 1 (одну) пляшку пива ТМ «Полтавпиво» «Лящ» об`ємом 1,5 л, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 212 гривень 00 копійок.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів так, як вони викладені вище.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 надали заяви про розгляд справи без їх участі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, покарання просять призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючими обставинами, згідно положень ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, а також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з урахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції інкримінованого йому діяння, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази DVD-R диск з відеофайлами з камер спостереження за 04.01.2024 з магазину «Продукти» та DVD-R диск з відеофайлами з камер спостереження за 06.01.2024 з приміщення магазину «Абрикос» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1