Справа № 308/2689/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000083, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ніде не працює, не має стійких соціальних зв?язків та позитивної репутації в суспільстві, не має законних джерел існування, та може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п?яти років, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки. Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_4 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов?язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний хоч і не судимий раніше, однак відносно нього вже розглядається кримінальне провадження в іншому суді, що свідчить про те, що підозрюваний не зробив належних висновків, а отже є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Просив звернути увагу на особливий цинізм вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Підозрюваний у судовому засіданні заявив, що вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає частково, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання також встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з метою особистого протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , узгодив із ОСОБА_6 , відкрити рахунки у банківських установах, з метою подальшого переказу на них коштів від потерпілих осіб. В подальшому 17.01.2025, ОСОБА_7 знайшов оголошення у месенджері «Телеграм», яке опублікував працівник ТОВ «Скритек» (код ЄДРОПУ 4225061) ОСОБА_8 , про потребу у купівлі конденсаторів марки «Hitano» моделі «EXR102MS0B», та із облікового запису під назвою «Fpv Wild Hornets» написав йому про їх наявність у нього. Працівник ТОВ «Скірнтек» ОСОБА_8 будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_7 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю конденсаторів марки «Hitano» моделі «EXR102M50B» в загальній кількості 1 200 штук, вартість за одну одиницю якої становить 27 гривень.

В подальшому 21.01.2025 о 12 год. 12 хв. представник ТОВ «Скінтек», в якості оплати за неіснуючі конденсатори, з банківського рахунку АТ «Укргазбанк» IBAN № НОМЕР_1 , відкритого на ТОВ «Скірнтек», перерахував грошові кошти в сумі 32 400 гривень на банківський наданий в ході листування, а саме АТ «Ощадбанк» IBAN № НОМЕР_2 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_4 , банківськими рахунками якого також користується ОСОБА_7 на постійній основі. Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_7 здійснив ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку, на карткові рахунки осіб, із якими заздалегідь домовився та повідомив, що кошти які будуть зараховані, отримані злочинним шляхом, а саме на рахунок АТ «ПУМБ» IBAN № НОМЕР_3 , належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 , та в кінцевому результаті 27.01.2025 о 13 год. 27 хв. здійснив зняття коштів в загальній сумі 31 000 гривень з рахунку АТ «ПУМБ» IBAN № НОМЕР_4 , належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 , через банкомат за адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 4.

Отриманими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому, та своїми протиправними діями завдали ТОВ «Скірнтек» матеріального збитку на загальну суму 32 400,00 гривень.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому не зупинившись на викладеному та реалізуючи свій злочинний умисел, 07.03.2025 ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, створила у месенджері «Телеграм» обліковий запис з іменем « ОСОБА_11 » та псевдонімом « ОСОБА_12 ». Обміркувавши план злочинних дій, знайшла оголошення потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про потребу у купівлі комплектуючих деталей для дронів та повідомила, що ніби то має їх у наявності. Потерпілий ОСОБА_13 будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_14 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю комплектуючих деталей для дронів, зокрема камери FPV тепловізійні «Caddx IRC-384CА» в кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 17 250 грн, домовився про купівлю вказаного товару.

В подальшому 07.03.2025 о 17 год. 35 хв. потерпілий ОСОБА_13 , в якості оплати за неіснуючі комплектуючі деталі для дронів, зі свої банківського рахунку IBAN № НОМЕР_5 , шляхом пересилання коштів через мобільний застосунок Інтернет - банкінгу «monobank», перерахував грошові кошти в сумі 345 000 гривень на банківський рахунок, наданий йому в ході листування, а саме АТ КБ «Приват Банк» N? НОМЕР_6 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_4 , НОМЕР_7 , який також надав ОСОБА_15 свої банківські рахунки користування на постійній основі. Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку, на належні ОСОБА_4 карткові рахунки в АТ КБ «Приват Банк» IBAN № НОМЕР_8 , IBAN № НОМЕР_9 , IBAN № НОМЕР_10 , IBAN № НОМЕР_11 , IBAN № НОМЕР_12 .

Отриманими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар, та своїми протиправними діями завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 345 000,00 гривень.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.03.2025, ОСОБА_17 у месенджері «Телеграм» створила обліковий запис з іменем « ОСОБА_18 » та де в подальшому знайшла оголошення, яке опублікував ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про потребу купівлі комплектуючих деталей для дронів, та відгукнулась про їх наявність.

Потерпілий ОСОБА_19 будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_14 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю відеопередавач «Rush Max Solo 2,5 W» в загальній кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 1 900,00 грн, камер FPV «Skyzone Skycam2 SuperWDR 1200TVL (CAMI)» в загальній кількості 5 штук, вартість за одну одиницю якої становить 600,00 грн, відеопередавач (VTX) «Skyzone TX2501CNC 2.5 W 5.8GHz S6CH L,X Band (TX2501CNC)», в загальній кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 2 200,00 грн, та камер «Caddx Ratel 2 V2 FPV Camera Ratel2 2.1 mm Lens 16:9/4:3 NTSC/PAL Switchable 19*19mm», в загальній кількості 4 штуки, вартість за одну одиницю якої становить 690,00 грн, домовився про купівлю товару.

В подальшому 18.03.2025 о 17 години 06 хвилин потерпілий ОСОБА_19 , в якості оплати за неіснуючі товари, зі свого карткового рахунку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_13 , шляхом пересилання коштів через мобільний застосунок Інтернет - банкінгу «monobank», перерахував грошові кошти в сумі 87 760 гривень на банківський рахунок наданий в ході листування, а саме АТ КБ «Приват Банк» IBAN № НОМЕР_14 відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_7 , банківськими рахунками якого ОСОБА_10 користується постійній основі. Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку на належні ОСОБА_4 карткові рахунки в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 . Отриманими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , розпорядилися власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар поте та своїми протиправними діями завдали потерпілому ОСОБА_19 матеріального збитку на загальну суму 87 760,00 гривень.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Не зупинившись на викладеному, продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2025, у месенджері «Телеграм» через обліковий запис з іменем « ОСОБА_18 » знайшла оголошення, яке опублікував представник ТОВ «Центр дослідження безпілотних систем», про потребу купівлі комплектуючих деталей для дронів, а саме мікрочіпів «Radio master XR4 Gemini Xrossband Dual-Band 915M/2.4G» та відгукнулась про їх наявність. Представник ТОВ «ДДБС» будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_14 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю мікрочіпів «Radio master XR4 Gemini Xrossband Dual-Band 915M/2.4G», в загальній кількості 150 штуки, вартість за одну одиницю якої становить 900,00 грн, домовився про купівлю товару.

В подальшому 24.03.2025 о 14 год. 00 хв. бухгалтерією ТОВ «ЦДБС», в якості оплати за неіснуючі товари, зі свого рахунку IBAN № НОМЕР_16 , який відкрито в АТ «Ощадбанк», перерахували грошові кошти в сумі 135 000,00 гривень на банківський рахунок наданий в ході листування, а саме АТ КБ «Приват Банк» IBAN № НОМЕР_17 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_7 , банківськими рахунками якого ОСОБА_10 користується на постійній основі. Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відслідкування руху коштів та їх подальшого обготівковування на належні ОСОБА_4 карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 .

Отриманими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілій, та своїми протиправними діями завдали ТОВ «ЦДБС» матеріального збитку на загальну суму 135 000,00 гривень.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Не зупинившись на викладеному, продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_21 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.03.2025, у месенджері «Телеграм» через обліковий запис з іменем « ОСОБА_22 » та псевдонімом « ОСОБА_23 » знайшла оголошення, яке опублікував представник ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН», про потребу купівлі комплектуючих деталей для дронів, а саме польотного контролера «SpeedeBee F405» та відгукнулась про їх наявність. Представник ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН» будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_14 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю польотних контролерів «SpeedeBee F405», в загальній кількості 133 штуки, вартість за одну одиницю якої становить 2 800,00 грн, домовився про купівлю товару.

В подальшому 02.04.2025 бухгалтерією ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН», в якості оплати за неіснуючі товари, зі свого карткового рахунку АТ «Акцент банк» IBAN № НОМЕР_19 , перерахували грошові кошти в сумі 316 400,00 грн на банківський рахунок наданий в ході листування, а саме АТ «Універсал банк» IBAN № НОМЕР_20 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_21 , ІПН НОМЕР_21 , банківськими рахунками якого ОСОБА_10 користується на постійній основі. Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та ОСОБА_4 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку, на належні ОСОБА_21 карткові рахунки АТ «Універсал банк» № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , та належні ОСОБА_4 карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_8 , ПАТ «МТБ Банк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_24 . Отриманими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та ОСОБА_4 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому, та своїми протиправними діями завдали ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН» матеріального збитку на загальну суму 316 400,00 гривень.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

30 липня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання про тримання під вартою.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є нетяжкими злочином, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та зауважує, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Не виключена ймовірність того, що підозрюваний може впливати та вчиняти тиск на потерпілих, номери засобів зв`язку яких йому відомі, виходячи із способу вчинення правопорушень, з метою наданням ними неправдивих показань або відмови від надання таких з метою зміни наданих ними показів. У зв`язку з цим слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження триває, не виключено, що підозрюваний, маючи спеціальні знання у даній сфері, може вживати заходів, щодо унеможливлення відшукання стороною обвинувачення доказів його протиправної діяльності, шляхом знищення, схову, документів та речей, в тому числі в електронному вигляді, місце зберігання яких йому може бути відоме. На підставі вищенаведеного слідчий суддя констатує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, що свідчить про обґрунтованість ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , володіючи спеціальними знаннями щодо організації роботи так званих шахрайських методів заволодіння грошовими коштами осіб, пошуку та придбання баз даних потенційних потерпілих, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки може відшукати інших осіб грошовими коштами яких може заволодіти шахрайським шляхом, що вже робив раніше.

Таким чином, слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, його стан здоров`я, матеріальний стан, його особу, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваній злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

Суд у ракурсі встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд враховує конкретні обставини кримінальних правопорушень, які ОСОБА_24 вчинив в період дії в Україні воєнного стану, під час якого суспільство опинилося в найбільш тяжких та несприятливих умовах. Саме ці умови підозрюваний використав для незаконного особистого збагачення, діючи цинічно по відношенню до потерпілих, які мали намір допомогти українському війську. Крім того суд бере до уваги той факт, що станом на день розгляду клопотання підозрюваний не відшкодував потерпілим завдані цими злочинами збитки та притягається до кримінальної відповідальності за ст. 190 КК України не вперше.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя також врахував характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його майновий стан, стан здоров`я, а також особу підозрюваного, та дійшов висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, повинен бути визначений на рівні 100 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою, 2) не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) дати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 вересня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_25 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 302800,00 грн (тристо дві тисячі вісімсот грн 00 копійок).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) дати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 50 хв. 18 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1