Справа № 676/5405/25
Номер провадження 1-кп/676/396/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000542 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

З Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому, до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, надійшов затверджений прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000542 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечують проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством, тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення, чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім цього, 12 вересня 2022 року набрав чинності прийнятий Верховною Радою України Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» від 16 серпня 2022 року №2531-ІХ, спрямований на унеможливлення застосування будь-яких інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, до військовослужбовців, які вчинили окремі військові злочини під час дії воєнного стану.

Варто звернути увагу, що військовий злочин, вчинений військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану свідчить про максимальний ступінь суспільної небезпеки як самого діяння, так і особи, що його вчинила, а отже до такого військовослужбовця повинно бути застосовано тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до частини сьомої статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану застосування виключно запобіжного заходу, визначеного пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою), можливе до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються тільки у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України.

Судом враховано те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, і ризики, передбачені ст.177 КПК України, об`єктивно існують, тому необхідно продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить запобіганням ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, тобто до 26 вересня 2025 року включно, при цьому не вважає за необхідне визначати обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні судом не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого та захисника про обрання запобіжного заходу іншого, більш м`якого, не спростовують ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наведених прокурором.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді сапера, у військовому званні солдат, не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, тобто до 26 вересня 2025 року, включно.

Копію ухвали суду направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» в м. Хмельницький, начальнику РКС ГУНП в Хмельницькій області, начальнику ІТТ №4 ГУНП в Хмельницькій області, для виконання в частині етапування обвинуваченого в зал судових засідань, іншим учасникам судового процесу, для відома.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1