Справа № 638/9710/25
Провадження № 1-кс/638/1629/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000979 від 22.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про арешт майна, у якому прокурор просить накласти арешт шляхом позбавлення права власника на відчуження, розпорядження та користування вилученими мобільними телефонами торгівельної марки «Айфон» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , в корпусі фіолетового кольору, з сим картою оператора «Лайфсел» ( НОМЕР_3 ), який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_4 , та мобільний телефон «Нокіа» модель ТА-1557 IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 , з сім картою оператора «Київстар», на якій маються маркувальні познаки, НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_5 . Вказані речі вилученні під час особистого обшуку, затриманого в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника 103, в період часу 20:55 год. до 22:30 год. у ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого за частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 186 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши клопотання, суд встановив, що 22.05.2025 о 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 біля буд. 58 по пр. Людвіга Свободи в м. Харкові намагався відкрито заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_4 , але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі. 22.05.2025 громадянин ОСОБА_5 був фактично затриманий в порядку статті 208 КПК України за адресою м. Харків, проспект Людвіга Свободи, біля буд. 58, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого за частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 186 КК України.

22.05.2025 під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за адресою АДРЕСА_1 , в період часу 20:55 год. до 22:30 год. у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку, зокрема, було вилучено: мобільний телефон «Айфон» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в корпусі фіолетового кольору, з сим картою оператора «Лайфсел» ( НОМЕР_3 ), вище вказаний мобільний телефон вилучено до сейф пакету PSP 3008114 та опечатано; мобільний телефон «Нокиа» модель ТА-1557 IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 з сім картою оператору «Київстар» на якій маються маркувальні позначки, НОМЕР_6 вилучено до сейф пакту ICR0039993 та опечатано.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої, частини четвертої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з приписами частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді документів, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, серед іншого, зберегли на собі сліди про кримінальне правопорушення (частини перша та друга статті 167 КПК України).

Прокурором доведено, що арешт вилученого мобільного телефону торгівельної марки «Айфон» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , в корпусі фіолетового кольору, з сим картою оператора «Лайфсел» ( НОМЕР_3 ), має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та обумовлений метою забезпечення його збереження, як речового доказу.

Разом з цим, клопотання та матеріали що долучені до нього, не містять підтвердження що вилучений мобільний телефон «Нокіа» модель ТА-1557 IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 з сім картою оператору «Київстар», на якій маються маркувальні позначки, НОМЕР_6 , може бути використано як доказ, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Отже, відсутні достатні підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено лише наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон торгівельної марки «Айфон» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , в корпусі фіолетового кольору, з сим картою оператора «Лайфсел» ( НОМЕР_3 ), суд відмовляє в клопотанні частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні про накладення арешту на майно відмовити частково.

Накласти арешт на вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Айфон» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , в корпусі фіолетового кольору, з сим картою оператора «Лайфсел» ( НОМЕР_3 ), який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, дізнавачем або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами відсутніми при проголошенні - в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1