Номер провадження:1-кс/521/2624/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, ідомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001045 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001045 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 08.07.2025 до ЧЧ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеськіи? області надіи?шла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якии? мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 07.07.2025 у період часу з 14:15 по 15:10, у період віи?ськового стану, невстановлена особа шляхом вільного доступу у приміщенні храму ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та викрала дві іконі серіі? Двунадесятих свят під назвою «Хрещення господнє»1905 року. Сума збитків встановлюється.

Так, 11.07.2025 протоколом отримання добровільно наданих предметів від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримано наступні речі та документи:

- Ікону під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059125.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги, що вилучене майно є речовими доказами, які зберегли на собі сліди злочину, з метою недопущення їх пошкодження та втрати та забезпечення їх належного зберігання.

Слідча на адресу суду направила заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з положеннями п,. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 11.07.2025 року було видано добровільно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- Ікону під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059125.

Заборонити право користування та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1