Єдиний унікальний номер № 285/809/25
Провадження № 1-кп/0285/455/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження №0000093, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився разом з ОСОБА_6 , у одній з кімнат житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_6 , який спав на ліжку у вказаному будинку, залишив на ньому мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі Galaxy А51 6/128 64Gb, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у зазначений день, час і місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, викрав мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі Galaxy А51 6/128 64Gb вартістю 3560 гри. 53 коп., який належить ОСОБА_5 , матері ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 з вказаним викраденим мобільним телефоном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3560 гри. 53 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Також надав показання, що дійсно таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Шкодує про вчинене.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 16.12.2024 року у її сина ОСОБА_6 був викрадений належний їй телефон марки Samsung моделі Galaxy А51 6/128 64Gb. Працівники поліції встановили місцезнаходження телефону, а також те, що крадіжку телефону вчинив обвинувачений. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурором також не оспорено фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою усіх учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів.

При цьому учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 1 рік 2 місяці та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, його характер; вік та дані про особу, який раніше не судимий; до адміністративної відповідальності не притягувався; вину у скоєному визнав; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; не працює; положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, думку прокурора та потерпілої, суд приходить висновку про те, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за проведення експертизи в сумі 1591,80 грн, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду 285/426/25 від 27.01.2025, необхідно скасувати.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/1682-ТВ від 29.01.2025 в сумі 1591,80 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду 285/426/25 від 27.01.2025, на саме: на флеш-карту пам`яті на 32 Gb, марки Kingston CANVAS Selest Plus серійний номер 31663-023 A00LF та на мобільний телефон марки Samsung модель SМ-А515F/DSN, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 разом з чохлом чорного кольору, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Звягельського РВП та упаковані до сейф-пакету №2528125, №PSP2166831.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон флеш-карту пам`яті на 32 Gb, марки Kingston CANVAS Selest Plus серійний номер НОМЕР_4 та мобільний телефон марки Samsung модель SМ-А515F/DSN, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 разом з чохлом чорного кольору повернути власниці ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1