ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8913/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1980/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 вересня 2025 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , на підставі ст. 398 КПК України, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2025 року задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_4 .

Передано ТЗ «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_4 та поміщення його як речовий доказ на зберігання на територію штрафного майданчику за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (к.н. Пушкінська),107, на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 26.10.2011, без права на ремонтування автомобіля, користування та розпорядження ним, а також його відчуження до винесення остаточного рішення по справі.

Змінено місце зберігання ТЗ - «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_4 та визначено його місце зберігання за наступною адресою: Автогаражний кооператив «ОРБІТА», м. Харків, вул. Академіка Павлова, 327, гаражний бокс № НОМЕР_6 .

Покладено на потерпілу ОСОБА_4 обов`язок по забезпеченню зберігання ТЗ автомобілю марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,327, гаражний бокс № НОМЕР_6 , а також безперешкодного доступу до автомобілю у разі необхідності будь-ким експертам, спеціалістам, органам слідства в ході судового провадження №643/8913/23.

Дозволено потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 26.10.2011, самостійно організовувати та забрати з території штрафного майданчика за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (к.н. Пушкінська), 107, куди поміщено автомобіль на зберігання, ТЗ автомобіль марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , з метою зміни його місця зберігання.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання про скасування оскаржуваного судового рішення, постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 .

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.392 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Разом з цим, як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом. Крім того, зазначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

З наданих судом першої інстанції матеріалів провадження вбачається, що ухвала Салтівського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2025 року щодо передання транспортного засобу на відповідальне зберігання та зміну місця цього зберігання постановлена до ухвалення остаточного рішення по справі та, згідно з ч.2 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

В силу ч.2 ст.392 КПК України, ухвалу судді (суду) про передання на відповідальне зберігання потерпілій транспортного засобу без права на ремонтування автомобіля, користування та розпорядженням ним, а також його відчуження до винесення остаточного рішення по справі та зміну місця зберігання, може бути переглянуто під час апеляційного оскарження вироку по відповідному кримінальному провадженню, а також скасовано в порядку статті 174 КПК України. Це свідчить про те, що чинне законодавство не виключає можливість перегляду відповідної ухвали судді (суду), але визначає певні межі для її реалізації.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що в даному конкретному випадку оскаржується ухвала Салтівського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2025 року, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині передання транспортного засобу на відповідальне зберігання потерпілій та зміну місця зберігання транспортного засобу постановлена до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, а тому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.392 КПК України та дотримуючись вимог ч.4 ст.399 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 належить відмовити, повернувши останньому його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Разом з цим, стороні захисту належить роз`яснити, що у разі їх незгоди з остаточним судовим рішенням за результатами розгляду кримінального провадження (справа №643/8913/23) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в суді першої інстанції, вони можуть включити свої заперечення проти ухвали Салтівського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2025 року до своєї апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Керуючись ст.ст. 392, 395, ч.4 ст.399, КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2025 року, якою транспортний засіб передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 без права на ремонтування автомобіля, користування, розпорядження та відчуження до винесення остаточного рішення по справі, а також змінено місце зберігання транспортного засобу.

Відповідно до ч.5 ст.399 КПК України, копію ухвали разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2