Справа № 463/4486/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1767/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2025 року про накладення арешту на майно,

з участю представника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання задоволено.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0002419 від 9 грудня 2024 року на майно, вилучене в ході проведення обшуку 20.05.2025 обшук у ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Журнал обліку доставлених поліцією. Розпочато 05.12.2024 на 21 арк;

2. Журнал видачі довідок р/з № 291 том 1. Розпочато 01.01.2025 на 3 арк;

3. Журнал видачі довідок р/з № 291 том 2. Розпочато 01.02.2025 на 8 арк;

4. Журнал видачі довідок р/з № 291 том 3. Розпочато 01.03.2025 на 3 арк;

5. Журнал обліку протоколів р/з № 245 Розпочато 04.04.2024 на 52 арк;

6. Журнал обліку протоколів р/з № 245 том 2 Розпочато 01.01.2025 на 307арк;

7. Матеріали про адміністративне правопорушення за ознаками ст.210 КУпАП 1122 Розпочато 09.11.2024 на 5 арк;

8. Матеріали про адміністративне правопорушення за ознаками ст.210 КУпАП 1321 Розпочато 27.12.2024 на 5 арк;

9. Витяг із положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2023 № 291; на 15 акр

10. Посадову інструкцію державного службовця. На 1 арк. Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.11.2023;

11. Витяг із положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2023 № 291;на 15 акр

12. Посадову інструкцію державного службовця. На 1 арк. Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.11.2023;

13. Витяг із положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 ; Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2023 № 291 на 15 акр;

14. Посадову інструкцію державного службовця. На 1 арк. Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.11.2023;

15. Витяг із положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 ; Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2023 № 291; на 15 арк.

16. Посадову інструкцію державного службовця. На 1 арк. Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.10.2023;

17. Витяг із положення про ІНФОРМАЦІЯ_8 ; Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2023 № 291; на 8 акр

18. Посадову інструкцію державного службовця. На 1 арк. Затверджено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.10.2023;

19. Картонний швидкозшивач Довідки березень № 1 1 шт;

20. Картонний швидкозшивач Довідки лютий № 1 1 шт;

21. Картонний швидкозшивач Довідки лютий № 2 1 шт;

22. Картонний швидкозшивач Довідки січень № 1 1 шт;

23. Папку для паперів за 2025 рік з постановами і протоколами і заявами по офіцерському складу в кількості 14 шт. - 1 папка;

(вилучені документи відповідно до Пунктів 1-23 поміщені у спецпакет ДБР № L1007910 та належним чином упаковано та засвідчено підписами понятих)

24. Картонну коробку № 1 належним чином упаковану з заявами в кількості 506 шт. - 1 коробка;

25. Картонну коробку № 2 належним чином упаковану з заявами в кількості 400 шт. - 1 коробка;

26. Картонну коробку № 3 належним чином упаковану з заявами в кількості 270 шт. - 1 коробка.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2025 року в частині накладення арешту на майно ІНФОРМАЦІЯ_9 зокрема: картонну коробку №1 з заявами в кількості 506 штук, картону коробку №2 з заявами в кількості 400 шт., картонну коробку №3 з заявами в кількості 270 шт. та повернути вилучені в ході обшуку коробки.

Зазначає, що копія ухвали була отримана 23.06.2025, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідно до опису вилучених документів у ході проведення обшуку 20.05.2025, арешт накладено на коробки №1, №2 та №3, із наявними у них документами.

При цьому слідчим не зазначено які саме документи містяться у вилучених під час обшуку коробках №1, №2 та №3, вказані документи не були оглянуті, опис документів не складено, зміст та відношення вказаних документів до кримінального провадження не встановлений.

Наявна в матеріалах справи постанова про визнання тимчасово вилученого майна (документів), які поміщені та знаходяться у коробках №1, №2, №3 та які визнані речовими доказами є необгрунтованою та невмотивованою. Постанова не містить належного визначення переліку тимчасово вилученого майна та його відношення до кримінального провадження, у зв`язку з чим рішення про визнання абстрактних документів, які можуть мати відношення до кримінального провадження, речовими доказами є необгрунтованим та як наслідок - незаконним.

Апелянт зазначає, що в ході проведення обшуку, ІНФОРМАЦІЯ_10 був позбавлений можливості виготовлення фотокопій вилучених документів, відтак, звернувся з відповідним клопотанням до заступника керівника слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові про надання для ознайомлення вилучених документів та виготовлення їх фотокопій, в якому йому було неправомірно відмовлено.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, пункт 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0002419 від 09.12.2024, слідчий визначив метою накладення арешту необхідність збереження його як речових доказів.

Водночас, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на такі обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Приписами ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Поряд з тим, у контексті того, що метою накладення арешту слідчим визначено, у тому числі, необхідність збереження речового доказу, колегія суддів зауважує, що із аналізу змісту клопотання не видається можливим встановити, яке доказове значення у вказаному провадженні майна, а саме: картонної коробки № 1 належним чином упакованої з заявами в кількості 506 шт. - 1 коробка, картонної коробки № 2 належним чином упакованої з заявами в кількості 400 шт. - 1 коробка та картонної коробки № 3 належним чином упакованої з заявами в кількості 270 шт. - 1 коробка, які не містить жодної інформації щодо того які саме документи містяться у вилучених коробках №1, №2, №3, відсутній опис вилучених документів, не вказано яке відношення вилучені документи, що поміщенні у вищевказані коробки мають до кримінального провадження.

Відтак, клопотання слідчого містить істотні суперечності стосовно мети накладення арешту на майно зазначене у клопотанні та опису вилучених документів, які прокурор не зміг усунути під час апеляційного розгляду.

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя суду першої інстанції при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є передчасною, оскільки виявлені істотні порушення вимог КПК України перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Водночас, з огляду на встановлені апеляційним судом істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційної скарги представника власника майна, щодо обґрунтованості клопотання слідчого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи встановлене, колегія суддів дійшла висновку, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання про накладення арешту на майно необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2025 року про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України повернути прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 для оформлення з дотриманням вимог ст. 171 КПК України, встановивши строк сімдесят дві години з моменту отримання клопотання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4