ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 16 травня 2025 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю серетаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000077 від 20.06.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України.

Перевірив надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні, в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000077 від 20.06.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 маючи рішення № 38 від 27.04.2000 року Крушинської сільської ради та державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 2, виданий Крушинською сільською радою, з ознаками підробки, щопідтверджується відповіддю Архівного відділу Обухівської районної державної адміністрації Київської області про те, що таке рішення не видавалось, звернувся до ТОВ «Геобуд2000» з метою виготовлення технічної документації для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку.

На підставі підробленого рішення №38 та державного акту землевпорядниками ТОВ «Геобуд200» ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку.

ОСОБА_4 17.07.2023 року на підставі підробного рішення, державного акту та технічної документації зареєстрував право власності на земельну ділянку на своє ім?я у Відділі №3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровської області

В подальшому 21.07.2023 року ОСОБА_7 , діючи на підставі довіресності від імені ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки та здійснив продаж вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_8 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу ОСОБА_9 в м. Васильків Київської області.

Після чого на підставі підробленого рішення змінено цільове призначення земельної ділянки на - розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

При проведенні досудового розслідування, допитаний як свідок ОСОБА_10 повідомив про те, що ОСОБА_5 організувала разом з ОСОБА_6 схему заволодіння земельними ділянками на території Глевахівської селищної територіальної громади, що полягало у пошуку фіктивних осіб для реєстрації на них земельних ділянок. Так з цією метою, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оформили земельну ділянку в с. Крушинка Глевахівської селищної територіальної громади на ім`я ОСОБА_11 , який в подальшому здійснив продаж цієї земельної ділянки ОСОБА_8 , яка є підставною особою.

Крім цього, допитаний як свідок ОСОБА_12 , який повідомив що ОСОБА_4 який здійснив продаж земельної ділянки на підставі підроблених документів ОСОБА_8 , до вказаної протиправної діяльності із привласнення земельних ділянок шахрайським шляхом причетні ОСОБА_13 та ОСОБА_5

06.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області № 1-кс/381/486/25, 381/4560/25 в період часу з 08 год. 23 хв. по 09 год. 02 хв., був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_8 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) де виявлено та вилучено: договір купівлі-продажу земельної ділянки :06:046:0047 від 21.07.2023 року; Витяг з ДРПП №339988963 від 21.07.2023 року на право власності земельної ділянки :06:046:0047; заява ОСОБА_8 від 21.07.2023 року.

Постановою слідчого в кримінальному провадженні від 06.05.2025 року, виявлені та вилучені під час проведення обшуку документи були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000077 від 20.06.2024 року.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.

В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КК України).

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вищезазначеного майна 15.05.2025 року з порушенням строку звернення з вказаним клопотанням та просить поновити пропущений строк в обгрунтування посилається на те, що клопотання про арешт майна було подано 09.05.2025 року. Однак, ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 13.05.2025 року клопотання прокурора про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ст.117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи вказані обставини вважаю, строк зверненням з даним клопотанням пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що дане майно, яке було вилучено, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання підлягає задоволенню.

Незастосування заборони на дане майно може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, тому є необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на вилучені 06.05.2025 року під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір купівлі-продажу земельної ділянки :06:046:0047 від 21.07.2023 року; Витяг з ДРПП №339988963 від 21.07.2023 року; заява ОСОБА_8 від 21.07.2023 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування зазначеного майна.

Копію ухвали направити до СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області для негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1