Справа №:755/130/25
Провадження №: 1-кс/755/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000133 від 01.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва, з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000133 від 01.03.2021 року.

Мотивуючи клопотання, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 01 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за заявою заявника - ОСОБА_4 , який повідомив, що невстановлені службові особи Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, заволоділи належною його покійній двоюрідній сестрі ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_1 , яка є спадковим майном, право на яке має ОСОБА_4 , як єдиний спадкоємець померлої.

В ході досудового розслідування було встановлено, що власник вищезазначеної квартири ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, після чого, 11 листопада 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 право власності на вказане майно було змінене на ОСОБА_7 , нібито на підставі договору дарування, а надалі - на громадянина ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 в ході досудового розслідування повідомляв, що квартира його померлої сестри передана у власність третіх осіб неправомірно, а він є єдиним законним спадкоємцем після її смерті та наполягав, що невстановлені службові особи Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб, у тому числі із приватним нотаріусом ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вилучення ключів та документів про право власності, які у ній зберігались на час смерті ОСОБА_5 , з метою подальшої реалізації такого майна від імені підконтрольних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Під час проведення досудового розслідування, до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва звернувся прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_9 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 22 березня 2021 р. слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 клопотання було задоволене, накладено арешт на квартиру померлої ОСОБА_5 , яка на той час належала громадянину ОСОБА_8 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ), із забороною відчужувати та будь-яким чином розпоряджатись нею.

Надалі, через декілька днів після постановления ухвали, а саме 25 березня 2021 р. спірна квартира була відчужена ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 , а тим, наступного ж дня, 26 березня 2021 р. - на користь ОСОБА_12 .

У липні 2021 р. ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства до ОСОБА_12 з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимоги якого були надалі змінені та в остаточній редакції були сформовані наступним чином:

визнати недійсним договір дарування квартири від 06 жовтня 2009 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за №517;

витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_12 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Вказані позовні вимоги розглядались Дніпровським районним судом м. Києва у межах цивільної справи №755/13044/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , треті особи ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , приватний нотаріус ОСОБА_14 , приватний нотаріус ОСОБА_15 , приватний нотаріус ОСОБА_16 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння (головуюча суддя ОСОБА_17 ).

Рішенням від 15 травня 2024 р., позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. В іншій частині позову - відмовлено.

Під час розгляду справи судом було ретельно вивчено надані сторонами докази, а також взято до уваги висновки проведеної по справі судово-почеркознавчої експертизи, за результатами проведення якої експертами Київського науково- дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) був складений відповідний "Висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №755/13044/21 від 05 грудня 2023 р. № 20152/23-32" (далі за текстом "Висновок експерта").

Згідно з даними Висновку експерта "Підпис від імені Дарувальника, наявний в рядку "Дарувальник ОСОБА_21" на договорі дарування квартири від 06 жовтня 2009 року, укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , посвідченому приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_13 , зареєстрованому в реєстрі за №517, виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою".

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 15 травня 2024 р. по справі №755/13044/21 іншими учасниками справи не оскаржувалось, набуло законної сили і на даний час виконане (з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), а відтак власником спірної квартири зареєстрований ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер 396038706 від 23 вересня 2024 р.

Разом з тим, адвокат зазначає, що квартира, яка раніше належала померлій сестрі заявника - ОСОБА_5 , визнана у даному кримінальному провадженні речовим доказом, тож накладаючи арешт слідчою суддею взято до уваги, що це є необхідним з метою її збереження та недопущення подальшого відчуження.

Водночас, на даний момент спірна квартира повернулась у власність особи, який є заявником та відповідно потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Як законний власник, ОСОБА_4 вважає, що має право на вільне володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

У зв`язку, з наведеним адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що на даний момент в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Разом з тим, на адресу Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , зі змісту, якого вбачається, що останній просить проводити розгляд клопотання у його відсутність та задовольнити з наведених мотивів у клопотанні.

Прокурор в судове засідання не з`явився. На адресу Дніпровського районного суду м.Києва надійшла заява про розгляд клопотання адвоката ОСОБА_18 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у його відсутність. При цьому, зі змісту заяви вбачається, що прокурор заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Вивчивши клопотання з додатками, матеріали кримінального провадження №0000133 від 01.03.2021 року, слідчий суддя приходить до наступного.

01 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 було зареєстровано провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення службовими особами Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві, які діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для себе заволоділи житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві власності належало ОСОБА_5 , що спричинило тяжкі наслідки.

15 листопада 2021 року старшим групи прокурорів ОСОБА_19 була винесена постанова про визначення підслідності у даному кримінальному провадженні за слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та про направлення матеріалів за підслідністю.

16 листопада 2021 року кримінальне провадження направлено до Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

З часу отримання матеріалів кримінального провадження та до дня судових засідань за цим клопотанням будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні не проводилося та не приймалися процесуальні документи.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 01 березня 2021 року, було задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати та будь-яким чином розпоряджатися, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб вказане нерухоме майно.

В матеріалах кримінального провадження відсутні постанова про визнання квартири речовим доказом, клопотання прокурора та ухвала суду.

Адвокатом на адресу Дніпровського районного суду м.Києва було направлено отриману на його запит відповідь в.о. голови Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року №04/792/2025 про те, що клопотання прокурора надійшло до суду 17 березня 2021 року, яке було зареєстровано як судове провадження №757/13647/21-к та було в автоматичному режимі розподілено на слідчу суддю ОСОБА_10 .

Ухвалою від 22.03.2021 року клопотання було задоволено.

Крім того, зазначено, що відповідно до п.2.9.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, з подальшими змінами, електронні примірники судових рішень та інших документів, виготовлених у суді, створюються в автоматизованій системі із застосуванням вбудованого редактору текстів з використанням спеціальних шаблонів, які передбачають використання відповідних полів вводу показників із переліку відомостей про судову справу (перелік показників передбачається змістом кожного окремого документа). Електронний примірник кожного документа зберігається в автоматизованій системі в стані "Оригінал" та засвідчується ЕЦП особи, яка підписала цей документ.

Також, адвокат отримав та надав суду завірену належним чином копію ухвали суду від 22 березня 2021 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 28 лютого 2025 року, квартира АДРЕСА_1 має обтяження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста у справі № 757/18435/21-к.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва за 755/13044/21 від 15 травня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_20 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння - задоволено частково.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

В іншій частині позову - відмовлено.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого 23 вересня 2024 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000 квартира АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_4 на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року №755/13044/21.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди ч.2 ст.170 КПК України.

Згідно положень ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Аналізуючи доводи, викладені у клопотанні адвоката, обставини встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду, конкретні обставини кримінального провадження, положення кримінального процесуального кодексу України, передбачені ст. 131 КПК України, які визначають мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якою є досягнення дієвості цього провадження, суд приходить до висновку, що доводи заявника про те, що наявність арешту суттєво обмежує власника у праві користування вказаним майном, що в свою чергу по суті є втручанням у мирне володіння майном, яке закріплене у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року необхідно скасувати, оскільки необхідність збереження на даний час такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Тому клопотання адвоката про скасування майна підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000133 від 01.03.2021 року - задовольнити.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.03.2021 року (справа №757/13647/21-к) з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: