УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 Справа №607/16478/25 Провадження №1-кс/607/4542/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, яка має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений період часу на початку жовтня 2024 року під час спілкування із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб підрозділу «КРАКЕН» Головного управління розвідки Міністерства оборони України, з метою вирішення питання щодо сприяння у поверненні тіла загиблого військовослужбовця ОСОБА_9 із окупованої території Донецької області. З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте збагачення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 під час зазначеної зустрічі із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомила їм, що вона перебуває у хороших відносинах з військовослужбовцями підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Головного управління розвідки Міністерства оборони України, які можуть вирішити питання щодо сприяння у поверненні тіла загиблого військовослужбовця ОСОБА_9 із окупованої території Донецької області за умови передачі їй неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США. Однак, для того щоб розпочати вказані дії, ОСОБА_4 повідомила, що необхідно надати частину неправомірної у розмірі 3000 доларів США, а решту суми у розмірі 2000 доларів США після доставки тіла на підконтрольну територію. Про пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_7 з ОСОБА_8 повідомили 02.10.2024 дружині загиблого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , яка на вказану пропозицію погодилася, та того ж дня, у достовірно невстановлений період часу у першій половині дня, на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 доларів США як неправомірну вигоду за вплив на службових осіб підрозділу «КРАКЕН» Головного управління розвідки Міністерства оборони України за вирішення питання щодо сприяння у поверненні тіла загиблого ОСОБА_9 із окупованої території Донецької області. Далі, через достовірно невстановлений період часу ОСОБА_4 знову приїхала до домоволодіння АДРЕСА_2 , та повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що для вирішення питання щодо повернення тіла ОСОБА_9 потрібно надати усю суму, тобто надати ще 2000 доларів США, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились надавати дану суму грошових коштів, у зв`язку із чим ОСОБА_4 покинула територію домоволодіння. ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненими до кримінальної відповідальності та бажаючи викрити незаконні дії ОСОБА_4 , звернулися з відповідними заявами до правоохоронних органів. Надалі, під час подальших зустрічей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із ОСОБА_4 , остання хоча і повідомляла, що вирішення питання щодо повернення тіла ОСОБА_9 можливе лише при наданні решти суми, а саме 2000 доларів США, однак відмовилася від отримання обумовленої суми коштів. Водночас, 03.06.2025 тіло загиблого ОСОБА_9 після проведення додаткової судово-медичної експертизи було повернуто ОСОБА_10 та 04.06.2025 проведено його похорон.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 01.08.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваній.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник-адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

01.08.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами підрозділу «КРАКЕН» Головного управління розвідки Міністерства оборони України щодо сприяння у поверненні тіла загиблого військовослужбовця ОСОБА_9 із окупованої території Донецької області.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та її причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025; письмова заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2025; письмова заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.01.2025; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-, відео-контроль особи від 10.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.07.2025, а також інші долучені до клопотання матеріали.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначила, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обумовлено тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється, за який законом передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та розмір покарання, яке їй загрожує, підозрювана може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_4 у будь-який спосіб перешкоджала досудовому розслідуванню кримінального провадження №0000007 від 17.01.2025 чи на даний час йому перешкоджає в матеріалах провадження немає та слідчому судді таких даних не надано, а тому під час розгляду даного клопотання заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшов.

Отже, слідчим у поданому клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; наявність на утриманні підозрюваної чотирьох неповнолітніх дітей; відсутність у підозрюваної постійного місця роботи; відсутність судимостей у підозрюваної.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваної, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваної з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить задовольнити.

Крім того, у клопотанні слідчого також порушується питання про покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

З огляду на тяжкість та характер інкримінованого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги cлідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрювану ОСОБА_4 саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за її належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 219 КПК України, а також дату повідомлення ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні про підозру, строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків слід визначити по 30.09.2025, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Повідомити підозрюваній ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків по 30.09.2025, тобто в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1