УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м. Київ

Справа № 945/500/23

Провадження № 51-2335 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 1 ст. 114-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 436-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 436-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 04.11.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.11.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 28 липня 2022 року (у невстановлений в ході досудового розслідування час), перебуваючи на узбережжі Дніпробузького лиману (на ділянці узбережжя поздовж с. Стара Богданівка Миколаївської області), використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» із IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , в якому містились картки мобільного оператора зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , здійснив відеозапис переміщення озброєння, а саме військових гелікоптерів МІ-24 (в кількості не менше 2 одиниць), які належать до військової частини НОМЕР_5 ЗС України, які здійснювали виконання бойового завдання та переміщувались над поверхнею Дніпробузького лиману.

В подальшому 29 липня 2022 року о 01:30 год ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» із IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , із використанням Інтернет-мессенджер «Telegram», в якому ОСОБА_5 заздалегідь створив обліковий запис з нікнеймом (псевдонімом) « ОСОБА_6 », (ID - НОМЕР_6 ) в публічно доступному чаті для спілкування групи в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якій станом на 29.07.2022 перебувало не менше 270 осіб, здійснив поширення інформації про направлення озброєння, у тому числі про його переміщення територією України, інформація про яке не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану, шляхом здійснення публікації в загально доступному чаті групи в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відеозапису, на якому відображено переміщення озброєння, а саме військових гелікоптерів МІ-24 (в кількості не менше 2 одиниць), які належать до військової частини НОМЕР_5 ЗС України, які здійснювали виконання бойового завдання та переміщувались над поверхнею Дніпробузького лиману.

Крім цього, ОСОБА_5 , достовірно володіючи інформацією про те, що, починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо вчиняв дії щодо виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ.

Упродовж липня 2022 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено, однак щонайменше з 26.07.2022) ОСОБА_5 , не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» з IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , в якому містились картки мобільного оператора зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , й використовуючи мобільний додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований з обліковим записом « ОСОБА_6 » (ID - НОМЕР_6 ), долучився до телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де обрав собі «нік нейм» (псевдонім) « ОСОБА_6 ».

При цьому при спілкуванні у вищезазначених чатах виправдовував, визнавав правомірною та заперечував збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, а також глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ.

26 липня 2022 року о 18:34 ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною та заперечування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представниками збройних формувань РФ; перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» із IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , в якому містились картки мобільного оператора зв`язку із номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , й використовуючи мобільний додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований з обліковим записом « ОСОБА_6 » (ID - НОМЕР_6 ), а саме в загальному чаті телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), розмістив під псевдонімом « ОСОБА_6 » повідомлення з наступним змістом: «Хай живе Україна! В составе России».

Поширене ОСОБА_5 вказане повідомлення містить інформацію, яка виправдовує, визнає правомірною збройну агресію РФ проти України, а також глорифікує осіб, які здійснюють збройну агресію РФ проти України.

Також протягом серпня-жовтня (щонайменше з 02.08.2022 по 20.10.2022) ОСОБА_5 , діючи повторно, не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» з IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , в якому містились картки мобільного оператора зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , й використовуючи мобільний додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований з обліковим записом « ОСОБА_6 » (ID - НОМЕР_6 ) долучився до телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де обрав собі «нік нейм» (псевдонім): «ОСОБА_6».

При цьому в ході спілкуванні у вищезазначених чатах виправдовував, визнавав правомірною та заперечував збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, а також глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ.

Зокрема 02 серпня 2022 року о 01:58, 22 серпня 2022 року о 23:18, 30 вересня 2022 року о 02:54, 30 вересня 2022 року о 03:19, 01 жовтня 2022 року о 18:12, 20 жовтня 2022 року о 18:04 ОСОБА_5 , діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною та заперечування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представниками збройних формувань РФ; перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi 6a», моделі «M1804C3CE» із IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , в якому містились картки мобільного оператора зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , й використовуючи мобільний додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований з обліковим записом « ОСОБА_6 » (ID - НОМЕР_6 ), а саме в загальному чаті телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), розмістив під псевдонімом « ОСОБА_6 » повідомлення з наступним змістом: «Поможем... Косово - це Сербия. Крим- це Росія»; «Надеюсь, через месяц уже буду у себя на даче на флагшток в 9 утра подымать триколор, под гимн России...и все местные мне будут честь отдавать»; «Пару дней назад общался с парнишкой оттуда. Молодежь там нормально настроена. Не с промытыми бандеромозгами. Вознесенск и Южноукраинск - русские города тоже! Не зря там так серьезно СБУшники в них шерстят»; «Поверьте, мне ваше состояние очень близко. Я сам тут родился, но жил в России... поэтому есть с чем сравнивать. Надеюсь, что, как говорится: «где родился, там и пригодился». Жду РФ. Хочу в добровольцы. Пламенный привет СБУ!»; «Отлавливают всех пророссийских, лупят по городу, по жилым домам...говорят-русские. начали работать СБУ не только по городу, а уже и по области. Особенно, где стоят установки, откуда летит на Херсон»; «Доброго вечора! Коли там ОСОБА_7 прийде, бо ми вже змерзли»;

Поширені ОСОБА_5 вказані повідомлення містять інформацію, яка виправдовує, визнає правомірною збройну агресію РФ проти України, а також глорифікує осіб, які здійснюють збройну агресію РФ проти України.

03 листопада 2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук та припинено його злочинну діяльність.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 було залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушеннята особі засудженого, його явну несправедливість через суворість, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині призначеного покарання, пом`якшити покарання, й на підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

На обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суди, призначаючи ОСОБА_5 покарання, не в повній мірі врахували обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, їх ступінь тяжкості, дані про його особу, а також те, що він вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не є небезпечним для суспільства та держави, не мав наміру спричинити шкоду ЗСУ, має батька інваліда, який потребує стороннього догляду,те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, низку тяжких захворювань, за місцем роботи характеризується позитивно, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Зазначає, що судами не було враховано, що під час розгляду провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі травми, лікування продовжується по теперішній час.

Звертає увагу, що у судових дебатах прокурор просив призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі й на підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На думку захисника, вказані обставини є достатніми підставами для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК України, і саме таке покарання за своїм видом і розміром буде необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Вважає, що апеляційний суд формально погодився з висновками суду першої інстанції щодо призначеного покарання і належним чином доводи апеляційних скарг, поданих стороною захисту, не перевірив.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кримінально-правова оцінка його дій за ч. 1 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Стосовно доводів захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_9 покарання, можливості його звільнення від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Статтею 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_5 покарання, а також щодо неможливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням, ґрунтується на наведених вимогах закону.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень,характер, мотиви і обставини їх вчинення, а також дані про особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та щиро каявся, неодружений, на утриманні не має малолітніх дітей та офіційно не працевлаштований.

Також судом належним чином враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Також судом враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того апеляційний суд, вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання, обґрунтовано вказав, що ОСОБА_5 , хоча і висловив щире каяття та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що враховано судом першої інстанції як обставини, які пом`якшують покарання, але з огляду на обставини вчинених злочинів в період дії воєнного стану, проти основ національної безпеки, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, підвищену ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для застосуванням положень ст. 75 КК України.

Посилання захисника на те, що при призначенні покарання суд не врахував позицію прокурора у судових дебатах, який просив призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого на підставі положень ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,є безпідставними, не ставлять під сумнів обґрунтованість рішення суду щодо призначеного покарання, оскільки позиція прокурора щодо призначення винному виду і розміру покарання враховується судом, однак не є вирішальною для суду.

З урахуванням усіх зазначених обставин суд першої інстанції, проаналізувавши та надавши оцінку указаним обставинам, зробив висновок про неможливість виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за указані злочини з урахуванням положень ст. 70 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника ОСОБА_8 , які за змістом і доводами здебільшого є аналогічними доводам касаційної скарги в частині призначеного покарання, обґрунтовано спростував доводи апеляційних скарг. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Колегія суддів касаційного суду убачає, що покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових правопорушень, відповідає вимогам ст. 65 КК України, принципам індивідуалізації та справедливості покарання.

Стосовно доводів захисника про неналежне урахування судом даних про особу винного, зокрема те, що ОСОБА_5 під час розгляду справи судом першої інстанції в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі травми, й лікування продовжується по теперішній час, а також те, що він має батька інваліда, колегія суддів не вбачає їх такими, що ставлять під сумнів обґрунтованість оскаржуваних рішень в частині призначення покарання.

Підстав для пом`якшення покарання, а також підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання явно несправедливим внаслідок суворості, не вбачається.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та доданих до неї копій судових рішень не убачається підстав для її задоволення, згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3