Провадження № 1-кс/638/2113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Шевченківський райсуд м. Харкова в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкові клопотання ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України у кримінальному провадженні №0001271 від 09.11.2017 «Про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби», -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29.07.2025 ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України у кримінальному провадженні №0001271 від 09.11.2017 та утримується під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», відповідно до приписів ст. 201 КПК України, звернувся до Шевченківського райсуду м. Харкова з письмовим клопотанням«Про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби».

Клопотання підозрюваний ОСОБА_3 обґрунтовує тим, СВ Ізюмського РУП ГУНП в Х/О здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001271 від 09.11.2017 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Харкова від 10.06.2025 у відношенні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 08.08.2025 включно, з визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривен.

ОСОБА_3 зазначає, що свою провину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень-злочинів він не визнає, так як вказаних злочинів не вчиняв. Під час досудового розслідування будь-яких доказів щодо причетності його до вчинення інкримінованих злочинів слідчим не здобуто. А тому просить слідчого суддю змінити раніше обраний щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, так як передбачені приписами ст. 177 КПК України ризики відсутні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні та змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, вважаючи його безпідставним. При цьому наголошувала на тому, що ризики, передбачені приписами ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися, а тому відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3 його захисника ОСОБА_5 , думку прокурора та вивчивши та дослідивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, приходить до наступного:

Матеріал досудового розслідування внесено до ЄРДР за №0001271 від 09.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України, щодо вчинення яких ОСОБА_3 , уповноваженим слідчим СВ, було повідомлено про підозру.

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Х/О від 09.11.2017 підозрюваного ОСОБА_3 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.12.2024, в межах зазначеного кримінального провадження, був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Харкова від 10.06.2025 у відношенні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 08.08.2025 включно, з визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривен, яка у спосіб, передбачений приписами КПК України, ОСОБА_3 до Харківського апеляційного суду оскаржена не була.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування тощо.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по-суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах доданих до клопотання даних, слідчий суддя зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України.

Слідчий суддя наголошує на тому, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 189 ч. 2 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , відповідно до приписів ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

При цьому, вирішуючи питання про наявність достатніх підстав для зміни раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ є частиною національного законодавства.

Крім цього, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ « Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Частиною 2 статті 177 КПК України, яка підлягає врахуванню при вирішенні зазначеного клопотання сторони захисту, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання сторони про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, особу підозрюваного ОСОБА_3 , його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, майновий стан, процесуальну поведінку під час досудового розслідування кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування, у зв`язку з чим перебував у розшуку, та доходить висновку, що докази та обставини, які зазначені в досліджених матеріалах, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що передбачені приписами п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики на теперішній час не зменшилися.

У судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час досудового розслідування і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він підозрюються і щодо яких є обґрунтована органами досудового слідства підозра.

Крім того, є достатні підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 , з огляду на його моральні якості, вчинення низки кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, відсутності міцних родинних та соціальних зв`язків, зможе ухилитися від явки до органу досудового розслідування та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися, характер вчинених кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у підсудного, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу підсудного, а також те, що при застосування більш м`якого запобіжного заходу, підсудний буде мати можливість незаконно вплинути на потерпілих, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, ухилитися від явки до досудового розслідування і не виконати його процесуальні рішення, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя також звертає увагу, що 10.06.2025 при застосування слідчим суддею Шевченківського райсуду м. Харкова у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, був визначений альтернативний запобіжний захід - застава у відповідному розмірі, яка в наступному від імені ОСОБА_3 чи іншою особою на відповідний депозитний рахунок внесена не була, що свідчить про відсутність у ОСОБА_3 міцних соціальних та сімейних зв`язків, зокрема відсутністю осіб, які б взяли на себе відповідальність щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 в разі звільнення з-під варти та внесли б за нього відповідну суму застави.

При таких обставинах слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 201, 202, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2 КК України у кримінальному провадженні №0001271 від 09.11.2017 «Про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби», - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1