Провадження № 1-кп/442/103/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001028 від 07.10.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України; раніше неодноразово судимого, востаннє: 15.02.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 20400 грн; 15.02.2024 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2024 постановлено: покарання, призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 у виді позбавленні волі поглинути покаранням за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024, і визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 20400 грн, який виконувати самостійно; на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування остаточного покарання у виді позбавленні волі з випробуванням на 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи неодноразово раніше судимим,в умовах воєнного стану, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 дібУказом Президента №469/2024 від 08.08.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3891-IX від 23.07.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», 02 жовтня 2024 року приблизно о 19 год 15 хв, перебуваючи в торговій залі магазину «Епіцентр-Експрес» ТзОВ «Епіцентр К», що розташований в м. Дрогобич по вул. Грушевського, 9 А, Львівської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до стелажу із алкогольними напоями, з полиці якого умисно, повторно, викрав пляшку коньяку«Азнаурі» 3 роки 0,25 л, вартістю 69 гривень 15 коп, який заховав у праву кишеню штанів, після чого підійшов до холодильної вітрини із м`ясними виробами, з полиць якої умисно, повторно, викрав упаковку ковбасок «Салямки Пармезан» с/к в/г 85 г ТМ «Глобино», вартістю 51 гривня 15 коп, та ковбасу «На дровах копчено-запечену», ВИР, вагою 650 г, вартістю 89 гривень 50 коп, які заховав у кишені свого верхнього одягу.

У подальшому, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за вказані товари, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак, його протиправні дії були помічені охоронцем магазину ОСОБА_6 , який намагався його зупинити, переслідуючи з викраденим майном.

Усвідомлюючи, що його протиправні дії є викритими, ОСОБА_3 продовжив відкрито викрадати майно, вибіг із приміщення магазину, відкрито заволодівши вказаним майном, чим спричинив майнову шкоду ТзОВ «Епіцентр К» на загальну суму 209 грн. 80 коп.

Крім цього, ОСОБА_3 06 жовтня 2024 року, приблизно о 22 год 30 хв, перебуваючи поблизу будинку №6 по вул. Івана Мазепи у м. Дрогобичі Львівської області, в умовах воєнного стану,діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання,з корисливих мотивів, погрожуючи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосуванням ножа, користуючись його безпорадним станом, здійснив напад та почав вимагати у неповнолітнього потерпілого віддати наявне у нього цінне майно, внаслідок чого ОСОБА_7 , який, сприймаючи вказану загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну, не опираючись, самостійно віддав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Хіaomi» моделі «RedmiNote 13 MidnightBlack» з об`ємом пам`яті 8/256GВ (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) вартістю 4920 гривень 50 коп, з пластиковим чохлом для телефону марки XiaomiRedmiNote 13 вартістю 183 гривні 50 коп, з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 вартістю 159 гривень 67 коп, та з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 вартістю 63 гривень 33 коп, і студентський квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 , заволодівши вказаним майном, пішов з місця скоєння злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5330 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 06 жовтня 2024 року, приблизно о 22 год 30 хв, перебуваючи поблизу будинку №6 по вул. Івана Мазепи у м. Дрогобичі Львівської області, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання,з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, умисно, шляхом нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану,незаконного заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме, мобільним телефоном марки «Хіaomi» моделі «RedmiNote 13 MidnightBlack» з об`ємом пам`яті 8/256GВ (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) з пластиковим чохлом для телефону марки «XiaomiRedmiNote 13», під яким знаходився студентський квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , виданий директором Дрогобицького механіко-технологічного фахового коледжу, який є важливим особистим документом, та незаконно заволодів шляхом викрадення вказаним студентським квитком, покинувши місце скоєння злочину, та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково. Пояснив, що викладене у фабулі обвинувачення відповідає дійсним обставинам, окрім того, що він застосовував до неповнолітнього ОСОБА_7 ніж. Зазначив, що згаданого дня (06.10.2024) близько 21 год він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прогулювалися та випили пляшку алкоголю. Того ж вечора їх зупинили нацгвардійці, які здійснили перевірку особистих речей і нічого забороненого у них не виявили. Згодом вони пішли до центру міста і, проходячи по вулиці Мазепи, він помітив потерпілого ОСОБА_10 . У нього раптово виникла думка підійти до нього. Підійшовши, сказав йому віддати свій мобільний телефон. ОСОБА_7 витягнув з вуха навушник та перепитав у чому справа. Тоді він знову сказав потерпілому віддати телефон, пригрозивши, що зараз дістане ножа, хоча такого у нього не було. Він просто хотів його трохи налякати. Після цього ОСОБА_7 налякався та віддав телефон, який він взяв правою рукою, оскільки у ній більше нічого не тримав, у тому числі й ножа. Він не був раніше знайомий з потерпілим, це була випадковість. Заборонених чи будь-яких інших предметів у нього не було, за винятком запальнички (пластикової з металевим верхом). Телефон потерпілого, який був у чорному чохлі, він поклав у кишеню. Можливо, лише раз витягнув, щоб подивитися чи не розбите скло. Шкодує про вчинене. Просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що згаданого вечора до нього підійшла невідома йому особа і, приставивши до нього ніж, спершу сказав віддати навушник, а потім сказав віддати телефон. У залі судових засідань вказав на обвинуваченого ОСОБА_3 . Доповнив, що останній приставив йому ніж під ребро і сказав: «давай телефон, бо я тебе підріжу». Він не пам`ятає в якій саме руці обвинувачений тримав ніж, а якою забрав телефон. Щодо міри покарання - покладається на думку суду.

За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність підсудного.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини, у кримінальному процесуальному кодексі України вказано, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена.

Отже, вислухавши показання учасників судового процесу, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, враховуючи їх належність, достатність та взаємозв`язок, суд дійшов висновку, що з обвинувачення (за ч.4 ст.187 КК України) слід виключити наступні обставини: «тримаючи у правій руці раніше заготовлений ним предмет, схожий на ніж, який знаходився при ньому, визначивши його знаряддям злочину» та «із застосуванням вказаного предмета, схожого на ніж, а саме, приставляючи вказаний предмет, схожий на ніж, до черевної частини тулубу потерпілого», а також з обвинувачення (за ч.3 ст.357 КК України) виключити - «із застосуванням раніше заготовленого ним предмету, схожого на ніж».

На доведення вини ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано наступні докази:

- протокол огляду місця події від 09.10.2024 з долученою фототаблицею, з яких вбачається, що місцем проведення огляду є магазин «Епіцентр-Експрес» на вул.Грушевського, 9-А, в м.Дрогобичі Львівської області, де свідок ОСОБА_6 вказав на місце вчинення кримінального правопорушення; встановлено, що в магазині наявні камери відеоспостереження;

- протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, від 09.10.2024, згідно з яким слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області проведено зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, із системи відеоспостереженння магазину «Епіцентр-Експрес» на вул.Грушевського, 9А, в м.Дрогобичі Львівської області за 02.10.2024 (записано на DVD-диск);

- протокол огляду предметів від 12.10.2024 з долученими фототаблицею та DVD-диском, з яких вбачається, що оглянуто відеофайли, які містяться на DVD-диску з відеозаписами від 02.10.2024 з приміщення магазину «Епіцентр-Експрес», на яких виявлено ОСОБА_3 ; останній пройшов через касу магазину, не розплатившись за взятий ним у торговій залі товар, після чого пройшов через антикрадіжну рамку та покидає магазин; за ним в цей час біжить охоронець магазину;

- відомості інвентаризації, згідно з якими вартість викраденого товару становить 209,80 грн;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2024, з якого видно, що свідок ОСОБА_6 впізнав особу, яка 02.10.2024 заволоділа товарно-матеріальними цінностями магазину «Епіцентр-Експрес» по вул.Грушевського, 9А, в м.Дрогобичі, а саме, особу під №4 - ОСОБА_3 ;

- протокол огляду місця події від 08.10.2024 з долученою фототаблицею, з якого вбачається, що місцем огляду являється вул.Мазепи, 6 в м.Дрогобичі, де потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце, де було здійснено на нього напад;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2024, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, яка заволоділа його майном, а саме, особу під №3 - ОСОБА_3 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2024 з долученим DVD-R диском, оглянутим в судовому засіданні, з яких вбачається, що такий проведено за участі потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_11 , під час якого потерпілий відтворив обставини події та вказав зокрема на те, що до нього підійшов невідомий йому чоловік, який сказав віддати телефон, приставивши ножа до грудної клітки, після чого направився в сторону площі Ринок;

- речові докази: телефон марки «Хіaomi» моделі «RedmiNote 13» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) з пластиковим чохлом; сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , студентський квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , під час огляду яких в судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечив, що саме ці речі були ним викрадені 06.10.2024;

- висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №4744/24 від 12.10.2024, згідно з яким загальна вартість об`єктів дослідження (мобільний телефон марки «Хіaomi», пластиковий чохол для телефону, дві сім-карти мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна») становить 5330,00 грн;

- протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, від 07.10.2024, згідно з яким слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області проведено зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, із системи відеоспостереженння кредитної спілки «Бойківщина» за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, площа Ринок, 15 (записано на DVD-R диск);

- протокол огляду предмету від 07.10.2024 з фототаблицею та долученим DVD-R диском.

З оглянутого в судовому засіданні зазначеного DVD-R диску судом встановлено, що такий містить відеозапис від 06.10.2024 з камери відеоспостереження, спрямованої на вулицю Івана Мазепи в м.Дрогобичі, де видно потерпілого ОСОБА_7 , до якого раптово підбіг ОСОБА_3 , йдучи у зустрічному напрямку. ОСОБА_7 витягнув з вуха навушник, а за декілька секунд, після розмови з обвинувачем, віддав останньому свій телефон. Проте, із вказаного відеозапису не видається за можливе беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_3 тримав у руці предмет, схожий на ніж, який приставив до черевної частини тулубу ОСОБА_7 . Натомість, видно, як обвинувачений йшов дорогою (не тримаючи руки в кишенях) і раптово підбіг до потерпілого, якого зупинив лівою рукою (торкнувся нею до потерпілого в області грудей, після чого опустив руку), тоді щось йому сказав та простягнув до потерпілого праву руку, в яку ОСОБА_7 поклав якусь річ (ймовірно навушник). Після цього ОСОБА_3 мав намір піти далі, але знову повернувся до потерпілого, щось сказав йому і той віддав обвинуваченому свій телефон. Також на відео видно, як ОСОБА_3 , йдучи вже від потерпілого, тримав у правій руці телефон, легко розмахуючи лівою рукою, у якій нічого не було.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_3 . Ввечері 06 жовтня 2024 року вони та ще один приятель зустрілися на вул.Грушевського біля магазину, купили алкоголь, сиділи та випивали. Потім вирішили піти в центр міста. Їх зустріли нацгвардійці, які здійснювали перевірку та сказали їм все викласти з кишень. Нічого підозрілого чи сторонніх предметів у ОСОБА_3 він тоді не бачив. Наближаючись до площі міста, вони з товаришем зайшли в магазин по цигарки, а обвинувачений кудись відійшов. Коли вони вже знаходились на площі, повернувся ОСОБА_3 і сказав, що забрав у когось телефон. Вони спитали навіщо він так зробив, а коли до них підійшов потерпілий, попросили ОСОБА_3 повернути цей телефон. Проте, останній не погодився і знову кудись побіг. Вони направилися за ним, але не наздогнали.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 06.10.2024 він зустрівся з ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) і пішли на вул.Грушевського, де зустріли ОСОБА_3 . Там вони випили пляшку алкоголю, після чого направилися в центр міста. Тоді вони ще зустріли військових Національної гвардії, які змусили їх витягнути усе з кишень для перевірки. Коли вони підходили вже до площі в центрі міста, ОСОБА_3 кудись відійшов, а повернувшись, сказав, що має телефон. Після цього до них підійшов потерпілий та попросив віддати його мобільний. Проте, ОСОБА_3 відмовився і кудись пішов. Вони його намагалися наздогнати, казали віддати телефон, але він втік, після чого вони пішли додому. Доповнив, що у той вечір ножа в обвинуваченого він не бачив.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , 06.10.2024 ввечері, близько 22 год, вони з ОСОБА_15 вирішили прогулятися. Зокрема, вони були в кафе в центрі міста і вийшли покурити. У цей час почули, як якісь хлопці казали, що у їхнього друга вкрали телефон. Він особисто чув, як хтось казав, що ОСОБА_16 вкрав телефон. Безпосередньо самої події він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що обвинувачений вкрав у якогось хлопчини телефон. Знаходячись біля кафе в центрі міста, він почув від невідомих йому хлопців, що ОСОБА_16 вкрав у хлопця телефон, погрожуючи ножем. Однак, ні того, хто вкрав, ні як це відбувалося, він не бачив. Більше ніхто нічого при розмові не уточняв.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 щодо деталей події та механізму вчинених ОСОБА_3 кримінально-караних дій, є послідовними та узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, з оглянутим безпосередньо в судовому засіданні відеозаписом з камер спостереження. При цьому, суд звертає увагу, що сприйняття потерпілим згаданої вище погрози застосування до нього насильства було настільки реальним, що останній переконаний був у наявності в нападника ножа. Як наслідок, потерпілий самостійно віддав свій мобільний телефон ОСОБА_3 , під чохлом якого знаходився документ, боячись за своє життя та здоров`я.

Слід також зазначити, що обвинувачений в судовому засіданні підтвердив той факт, що потерпілий налякався і віддав йому телефон, оскільки він пригрозив хлопцеві, що зараз витягне ножа. Також обвинувачений підтвердив, що таку погрозу він висловив саме з метою залякування потерпілого задля отримання його майна.

З урахуванням обставин цього кримінального провадження суд бере до уваги основні критерії розбою, поєднаного з погрозою застосування насильства, визначені постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", де зазначено:

"Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого… Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована... При розмежуванні вимагання і грабежу чи розбою слід виходити з того, що при грабежі та розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно."

Таким чином, судом поза розумним сумнівом встановлено, що обвинувачений висловив вимогу передати майно негайно, погрожуючи при цьому застосуванням насильства так само негайно, і обставини, за яких вона була висловлена, об`єктивно давали підстави потерпілому сприймати її як таку, що дійсно може бути реалізована негайно.

Разом з тим, суд бере до уваги протокол затримання особи від 07.10.2024, з якого вбачається, що 07.10.2024 о 01.20 год на вул.Грушевського в м.Дрогобичі затримано ОСОБА_3 , в якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хіaomi» моделі «RedmiNote 13» у пластиковому чохлі із поміщеними двома сім-картами, а також студентський квиток на ім`я « ОСОБА_7 ».

Отже, суд дійшов висновку, що вищенаведеними доказами доводиться винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, визнаними судом доведеними (тобто за винятком тих, що виключені судом з обвинувачення).

Відтак, його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна - грабіж, вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Також дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України, оскільки він здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 також вірно кваліфіковано за ч.3 ст.357 КК України, так як він незаконно заволодів, шляхом викрадення, важливим особистим документом.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим правопорушень, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є повторність та рецидив злочинів.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винного, який під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, 11 разів притягувався до адміністративної відповідальності, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, однак, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий злочин, суд дійшов переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто, при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, яке, на переконання суду, необхідне, зокрема, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 15.02.2024 засуджений Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 20400 грн; 15.02.2024 - Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2024 покарання, призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 у виді позбавленні волі поглинено покаранням за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024, і визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 20400 грн, який виконувати самостійно; на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування остаточного покарання у виді позбавленні волі з випробуванням на 3 роки.

З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальні правопорушення вчинено після постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 та вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024, остаточне покарання слід призначити у відповідності до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

Крім цього, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст.124 КПК України). Проте, у даному кримінальному провадженні судово-товарознавчу експертизу проведено експертом, який не є працівником державної спеціалізованої установи, а тому витрати на залучення експерта, які стягуються з обвинуваченого в користь держави, не можуть бути відшкодовані в користь приватного експерта.

Слід також вирішити питання про долю речових доказів згідно з вимогами ст. 100 КПК України та відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України - про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.187 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна;

- за ч.3 ст.357 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією належного йому майна.

У відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 та вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 (з урахуванням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2024) та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Згідно з ч.3 ст.72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 20400 грн виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання, тобто, з 07.10.2024.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Скасувати арешт (з урахуванням ухвали суду від 09.06.2025), накладений ухвалою слідчого судді від 09.10.2024, на телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13» чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ; пластиковий чохол; сім карту з номером телефону «Водафон» НОМЕР_6 ; сім карту з номером телефону «Київстар» НОМЕР_7 ; чек від 21.07.2024 в Мукачівський історичний музей № 679974; студентський квиток Дрогобицького механіко-технологічного фахового коледжу серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 ; пропуск у Дрогобицький механіко-технологічний фаховий коледж на ім`я ОСОБА_17 , та повернути вказані речові докази власнику - потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази:

- коробку від мобільного телефону марки «Хіaomi» моделі «RedmiNote 13 Midnight Black»; чек магазину «Алло» від 06.02.2024 - повернути власнику (потерпілому) ОСОБА_7 ;

- DVD-R диск із відеозаписом від 06.10.2024; DVD-R диск із відеозаписом від 02.10.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001028.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1