Справа № 333/1018/25
Провадження № 1-кс/333/1428/25
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотань про забезпечення заходів безпеки у кримінальних провадженнях, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотань про забезпечення заходів безпеки у кримінальних провадженнях, в якій скаржник просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі розглянути питання та звернутися до суду з клопотанням про забезпечення йому заходів безпеки.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Старший слідчий першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 , будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що 26.03.2025 року до ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі за вх. № 3197-25/мл надійшла ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 щодо зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2025 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України. Клопотань ОСОБА_3 від 30.01.2025 року про застосування до нього забезпечення заходів безпеки до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі не надходило. Проте, до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі надходили звернення за вх. № 1065-25/мл від 29.01.2025 року та за № 1067-25/мл від 29.01.2025 року, які розглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження № 000003 від 15.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, та № 0000123 від 14.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. У вказаних зверненнях, він просив звернутися до суду, у т.ч. Комунарського районного суду м. Запоріжжя, із клопотанням для вирішення питання щодо забезпечення йому безпеки, шляхом переведення в інший слідчий ізолятор. Так, ст. 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у ст. ст. 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи, як переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» унормовано, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у ст. 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження. Встановлено, що матеріали за обвинуваченням ОСОБА_3 перебувають на даний час на розгляді у Ленінському районному суді м. Запоріжжя. Згідно з положеннями ст. ст. 5, 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» забезпечення порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, у тому числі щодо забезпечення реалізації прав громадян на особисту безпеку. Встановлено, що 28.11.2024 року ОСОБА_3 вже звертався до суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя, тобто у провадженні яких перебувають матеріали за вашим обвинуваченням, із заявою про забезпечення безпеки, у задоволенні якої йому було відмовлено. Так, на даний час відсутні відомості, що свідчили про наявність реальної загрози його життю, здоров`ю з боку працівників ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» або інших осіб, які там перебувають. Зацікавленість таких осіб у провадженні за вашим обвинуваченням, у наданні ОСОБА_3 визнавальних показань не має сенсу, оскільки судом досліджуються докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, обвинувачений у будь-який момент може відмовитися від надання показань або відповідати на питання. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Також, відповідно до отриманої інформації, йому регулярно надавалась можливість оглядатися медичними працівниками, проходити обстеження, надавалася медична допомога, окрім випадків безпосередньо його відмови. Окрім цього, ОСОБА_3 надається можливість та не обмежується право у складанні будь-яких скарг, клопотань, заяв тощо, у яких він може викладати будь-які відомості за своїм бажанням, у т.ч, стосовно працівників зазначеної державної установи, брати участь у будь-яких судових засіданнях, у т.ч. з розгляду його скарг. Враховуючи викладене, відсутні підстави для звернення слідчими першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі, до суду, у т.ч. Комунарського районного суду м. Запоріжжя, із клопотанням про застосування заходів безпеки стосовно ОСОБА_3 , шляхом переведення в інший слідчий ізолятор. Одночасно й відсутні підстави для звернення до суду із таким клопотання в рамках кримінального провадження № 000003 від 15.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, адже не встановлено жодних відомостей про те, яка саме загроза наявна з боку суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Крім цього, у своєму зверненні ОСОБА_3 не виносить на розгляд безпосередньо слідчому питання щодо забезпечення безпеки, а просить ініціювати це питання перед судом. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених ст. 206 КПК України, згідно з якої кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. За наявності відповідних підстав, ОСОБА_3 має право самостійно звернутися до відповідного суду із такою заявою.

Також через канцелярію суду слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі були надані суду копії клопотань ОСОБА_3 і матеріали його розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, тому з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у його відсутність.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі були розглянуті клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього заходів безпеки в рамках кримінальних проваджень та надано відповіді на запитання, що в них порушуються.

Відповідно до вимог ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотань про забезпечення заходів безпеки у кримінальних провадженнях відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1