В И Р О К

Іменем України

Справа №377/182/25

Провадження №1-кп/377/30/25

13 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі- ЄРДР) за №0000023 від 10 лютого 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Навої, Узбекистан, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 382, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, та у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, за таких обставин.

Так, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_4 постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року у справі №361/7592/24, провадження №3/361/3806/24, яка набрала законної сили 02 листопада 2024 року, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у справі № 734/5387/24, провадження №3/734/3269/24, яка набрала законної сили 20 грудня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенням суду, 09 лютого 2025 року близько 18 години, рухаючись в Талліннському кварталі м.Славутича Вишгородського району Київської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та після чого, був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідальність за цей злочин передбачена частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім того, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час 2024 року, у невстановленому місці Харківської області, в порушення приписів, передбачених статтею 178 Цивільного кодексу України, пункту 1 Додатку №1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародний організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, пунктів 2,3,9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, пунктів 2.1., 2.3. Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав один патрон калібру 7,62х54R мм, який є бойовими гвинтіковими патронами та які за своїм цільовим призначенням є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62х54R мм, споряджений кулею «ЛПС»; дев`ять патронів калібру 5,45х39 мм, які є бойовими проміжними патронами та які за своїм цільовим призначенням є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39 мм, споряджені трасуючею кулею «Т», придатні для стрільби; сто сімдесят патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, придатними для забезпечення пострілу; сто дев`ятнадцять патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, придатними для забезпечення пострілу; сто одинадцять патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «БП» з бронебійними кулями, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, придатними для забезпечення пострілу, та обернув у власне протиправне володіння вказані боєприпаси, чим фактично вчинив незаконне їх придбання без передбаченого законом дозволу, та у подальшому переніс до салону автомобіля «ВАЗ-21154», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де зберігав по 09 лютого 2025 року.

09 лютого 2025 року близько 18 години ОСОБА_4 , рухаючись в Талліннському кварталі м.Славутич Вишгородського району Київської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

У період часу з 19 години 15 хвилин по 20 годину 35 хвилин 09 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події поряд з багажним відділенням автомобіля «ВАЗ-21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 та який перебував поряд з будинком №28 Талліннського кварталу м.Славутича Вишгородського району Київської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено один патрон калібру 7,62х54R мм, який є бойовими гвинтівковими патронами та які за своїм цільовим призначенням є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62х54R мм, споряджений кулею «ЛПС»; дев`ять патронів калібру 5,45х39 мм, які є бойовими проміжними патронами та які за своїм цільовим призначенням є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39 мм, споряджені трасуючею кулею «Т», придатні для стрільби; сто сімдесят патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, придатними для забезпечення пострілу; сто дев`ятнадцять патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, придатними для забезпечення пострілу; сто одинадцять патронів калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «БП» з бронебійними кулями, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами для забезпечення пострілу, які ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідальність за цей злочин передбачена частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України за ознаками незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Позиції учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, свою вину визнав повністю, погодився зі всіма фактичними обставинами кримінального провадження. Суду показав, що у 2024 році він дійсно двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, про що йому було достовірно відомо, коли він 09 лютого 2025 року ввечері, за відсутності в нього посвідчення водія, виданого на території України, за кермом автомобіля марки «ВАЗ-21154», про який зазначено в обвинувальному акті, рухався в Талліннському кварталі м.Славутича у власних справах, де був зупинений працівниками поліції. Він не має зареєстрованого права власності на вказаний автомобіль, придбав його та користувався ним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Під час зупинки його працівниками поліції в нього були виявлені та вилучені патрони, які він, як діючий військовослужбовець під час бойових розпоряджень почав збирати після загибелі свого брата як трофеї, не маючи при цьому відповідного дозволу на їх придбання, носіння та зберігання. Щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про вчинене, вважає, що повинен був передати вказані патрони військовій частині, але тоді про це не думав, усвідомлює наслідки своїх дій, також розуміє, що повинен був виконувати постанови суду, якими його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, прийняв рішення не вчиняти кримінальних правопорушень. Готовий виконувати обов`язки, покладені на нього судом, якщо до нього буде застосовано покарання з іспитовим строком.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених частиною 1 статті 382, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України. Просив, з урахуванням того, що обвинувачений визнав свою вину повністю, здійснювати судовий розгляд відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України та обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, висновків експерта судової балістичної експертизи, судової психіатричної експертизи, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, мають значення для вирішення долі речових доказів, стягнення процесуальних витрат та процесуальних документів. Не оспорював фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, розуміє зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений підтримав думку прокурора щодо порядку дослідження доказів з урахуванням вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. Не оспорював фактичні обставини кримінальних правопорушень, розуміє зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за частиною 1 статті 382, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, повідомлення ним фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, висновків експерта судової балістичної експертизи, судової психіатричної експертизи, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, мають значення для вирішення долі речових доказів, стягнення процесуальних витрат. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у суда відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого.

Відповідно до постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року у справі № 361/7592/24, провадження №3/361/3806/24, яка набрала законної сили 02 листопада 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на стирок п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу ( а.к.п.169).

Згідно з постановою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у справі № 734/5387/24, провадження №3/374/3269/24, яка набрала законної сили 20 грудня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу ( а.к.п.170-172).

З висновку експерта №СЕ-19/111-25/8950-БЛ від 12 лютого 2025 року за результатами проведення судової балістичної експертизи вбачається, що з числа наданих на дослідження патронів 9 (дев`ять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені трасуючею кулею «Т»; 170 (сто сімдесят) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям; 119 (сто дев`ятнадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю; 111 ( сто одинадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «БП» з бронебійними кулями; 1 (один) предмет до боєприпасів вогнепальної зброї не належить, є частинами проміжного патрону калібру 5,45х39 мм, а саме: стріляною гільзою та не стріляною кулею; 1 (один) патрон належить до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовим гвинтівочним патроном, калібру 7,62 х 54R мм, що споряджений кулею «ЛПС» зі сталевим осердям. Надані на дослідження патрони та частини патронів виготовлені промисловим способом. З числа наданих на дослідження патронів: 409 ( чотириста дев`ять) патронів придатні для стрільби; складові частини 1 (одного) патрону придатні до забезпечення проведення пострілів; частини патронів (куля та гільза) для стрільби не придатні. З числа наданих на дослідження патронів: 409 (чотириста дев`ять) патронів та частини патронів призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39 мм; 1 (один) патрон призначений для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62х54R мм ( а.к.п. 173-180).

Відповідно до висновку експерта №474 від 01 квітня 2024 року за результатами судової психіатричної експертизи, проведеної під час досудового розслідування, ОСОБА_4 не виявляє ознак психічного розладу; в період діянь, в скоєнні яких він підозрюється, не виявляв ознак психічного розладу, в тому числі тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом ОСОБА_4 не рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру ( а.к.п.121-123).

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд доходить висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів та необхідності призначення покарання.

Щодо особи обвинуваченого та призначення йому покарання.

Відповідно до вимог статей 50,65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 Кримінального кодексу України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та прийняв рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів, та вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий ( а.к.п.106); згідно з даними інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» протягом 2024 -2025 років притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП, частинами 2, 5 статті 126 КУпАП ( а.к.п.108); на обліку лікаря-нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_4 не перебуває і за допомогою не звертався ( а.к.п.107); він має постійне місце проживання ( а.к.п.103); згідно даними характеристики, складеної ПОГ СВГ ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, скарг чи заяв на нього від сусідів не надходило ( а.к.п.109); одружений з ОСОБА_5 (а.к.п.104) та бере участь у вихованні, матеріальному забезпеченні її неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якої позбавлений батьківських прав відносно неї ( а.к.п. 105); ОСОБА_4 є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходить військову службу на посаді старшого сапера 1 інженерно-саперного відділення 3 інженерно-саперного взводу 2 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 ( а.к.п.110-113); за його характеристикою з місця служби виконує службові обов`язки та поставлені завдання на середньому рівні, іноді порушує службову субординацію, в ході протистояння з боку російської федерації проявив мужність та рішучість, був нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України» згідно з Указом Президента України від 05 серпня 2022 року №559/2022, має грамоти ( а.к.п. 115); має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 26 березня 2024 року ( а.к.п.125).

Крім того, суд враховує досудову доповідь Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, згідно з якою ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. З урахуванням інформації, що характеризує особу ОСОБА_4 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результатів оцінки ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне, крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації (а.к.п. 143-148).

Врахувавши фактичні обставини злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень: за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, в межах санкції цієї статті у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 гривень; за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, в межах санкції цієї статті, у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 гривень. При цьому суд враховує, що згідно з частиною 3 статті 72 Кримінального кодексу України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, враховуючи думку прокурора, який вважав за можливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до положень статті 75 Кримінального кодексу України, думку обвинуваченого, який просив врахувати щире каяття при призначенні покарання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Врахувавши об`єктивні чинники, що стосуються тяжкості злочинів, особи винного, який є раніше не судимим; має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо; є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації; має статус учасника бойових дій; нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України», має грамоти; одружений з ОСОБА_5 , неповнолітню дочку якої ОСОБА_6 виховує та матеріально утримує; щиро розкаявся у вчинених злочинах; врахувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та досудову доповідь Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України, встановленням іспитового строку тривалістю два роки та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Саме іспитовий строк тривалістю два роки з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених злочинів, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого, мінімізації повторного вчинення кримінального правопорушення, застосування заходів щодо формування готовності дотримуватися соціально прийнятих норм.

Частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, конструкція зазначеної норми передбачає в обов`язковому порядку у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням покладення на засуджену особу обов`язків, передбачених у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, передбачені у частині 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Таким чином, необхідно покласти на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі частини 3 статті 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень необхідно виконувати самостійно.

Щодо процесуальних витрат, цивільного позову та речових доказів.

Згідно з частиною 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судову балістичну експертизу ( висновок експерта № СЕ-19/111-25/8950-БЛ від 12 лютого 2025 року), вартість якої визначена в довідці про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні за висновком експерта № СЕ-19/111-25/8950-БЛ від 12 лютого 2025 року та становить 3 183,60 гривень ( а.к.п.95, 96, 173-180).

Також під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судову криміналістичну експертизу, предметом якої були два ножі, вилучені під час огляду місця події у ОСОБА_4 , ( висновок експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року), вартість якої визначена в довідці про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні за висновком експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року та становить 3 979,50 гривень ( а.к.п. 98-99, 100).

При цьому, прокурор підтвердив у судовому засіданні, що вилучені у ОСОБА_4 під час огляду місця події два ножі за висновком експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року за результатами судової криміналістичної експертизи не є холодною зброєю. Вказані ножі речовими доказами у кримінальному провадженні не визнавались та не є предметом інкримінованих обвинуваченому злочинів. Однак, прокурор просив стягнути з обвинуваченого документально підтверджені процесуальні витрати не тільки на залучення експерта за проведення судової балістичної експертизи, а і за проведення судової криміналістичної експертизи всього на суму 7 163,10 гривень.

Разом із тим, питання, з яких була проведена судова криміналістична експертиза (висновок експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року) не відноситься до обставин, які були інкриміновані ОСОБА_4 згідно з пред`явленим обвинуваченням, тому суд не може покласти на обвинуваченого обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат на залучення експерта за проведення судової криміналістичної експертизи в сумі 3 979,50 гривень. Тому процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової криміналістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року) у сумі 3 979,50 гривень слід віднести на рахунок держави.

Отже, за правилами частини 2 статті 124, статті 368 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової балістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/8950-БЛ від 12 лютого 2025 року) в сумі 3183,60 гривень, оскільки ця судова експертиза, виходячи зі змісту пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, мала значення для даного кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Пунктом 3 частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, Указом 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, Указом від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, Указом від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 «Про передачу майна для потреб Збройних Сил», із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №225-р від 16.03.2022, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також враховуючи передбачену чинним законодавством можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, суд вважає, що речові докази, які вилучені у обвинуваченого: 374 патрони ( 9 (дев`ять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, які є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені трасуючою кулею «Т»; 170 (сто сімдесят) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям; 119 (сто дев`ятнадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю; 111 (сто одинадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «БП» з бронебійними кулями; 1 (один) патрон належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими гвинтівочним патроном, калібру 7,62х54R мм, що споряджений кулею «ЛПС», зі сталевим осердям), що повернуті після проведення судової балістичної експертизи, упаковані в білий поліетиленовий пакет, горловина якого зафіксована фіксуючою полімерною стяжкою за № 7585460, та 4 магазини до автомату, поміщені у сейф- пакет №0004487, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року та квитанцій №0008-2025, №0009-2025 знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 96-97, 181), підлягають конфіскації та передачі Міністерству оборони України для потреб Збройних Сил України, як про це просив прокурор в судовому засіданні.

Речові докази: 20 демонтованих патронів, 17 гільз, 2 кулі ( 22 патрони демонтовано, один з яких використано під час експериментів та п`ятнадцять патронів використано під час експериментальної стрільби), що повернуті після проведення судової балістичної експертизи, упаковані в білий поліетиленовий пакет, горловина якого зафіксована фіксуючою полімерною стяжкою за № 7585460, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року та квитанції №0008-2025 знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ( а.к.п. 96-97, 181), необхідно знищити.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане ОСОБА_4 09.02.2025, яке відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000024 (а.к.п.92), необхідно повернути ОСОБА_4 ; 3 відео-файли у форматі Мр4 під назвами FILE5619-093447, об`ємом 219 Мб, export-odoll, об`ємом 873 Мб та export-wtkum, об`ємом 1,74 ГБ на компакт-диску DVD-R з написом «Відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника СРПП ВП №2 за 09.02.2025», які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000024 (а.к.п.92), необхідно залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Щодо запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 12 березня 2025 року застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого сплив 12 березня 2025 року і судом не продовжувався. Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не має.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 369-371, 373-375 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 382, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

- за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень;

- за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 гривень.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, протягом, якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктом 1, пунктом 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

На підставі частини 3 статті 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової балістичної експертизи ( висновок експерта № СЕ-19/111-25/8950-БЛ від 12 лютого 2025 року) в сумі 3183 гривні 60 копійок.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової криміналістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/8932-ХЗ від 12 лютого 2025 року) у сумі 3 979 гривень 50 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази: 374 патрони ( 9 (дев`ять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, які є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені трасуючою кулею «Т»; 170 (сто сімдесят) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям; 119 (сто дев`ятнадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю; 111 (сто одинадцять) патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «БП» з бронебійними кулями; 1 (один) патрон належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими гвинтівочним патроном, калібру 7,62х54R мм, що споряджений кулею «ЛПС», зі сталевим осердям), що повернуті після проведення судової балістичної експертизи, упаковані в білий поліетиленовий пакет горловина, якого зафіксована фіксуючою полімерною стяжкою за № 7585460, та 4 магазини до автомату, що поміщені у сейф- пакет №0004487, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року та квитанцій №0008-2025, №0009-2025 знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, конфіскувати і передати Міністерству оборони України для потреб Збройних Сил України.

Речові докази: 20 демонтованих патронів; 17 гільз; 2 кулі ( 22 патрони демонтовано, один з яких використано під час експериментів та п`ятнадцять патронів використано під час експериментальної стрільби), що повернуті після проведення судової балістичної експертизи, упаковані в білий поліетиленовий пакет, горловина якого зафіксована фіксуючою полімерною стяжкою за № 7585460, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року та квитанції № 0008-2025 знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане ОСОБА_4 09.02.2025, яке відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000024, повернути ОСОБА_4 ; 3 відео-файли у форматі Мр4 під назвами FILE5619-093447, об`ємом 219 Мб, export-odoll, об`ємом 873 Мб та export-wtkum, об`ємом 1,74 ГБ на компакт-диску DVD-R з написом «Відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника СРПП ВП №2 за 09.02.2025», які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 лютого 2025 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000024, залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1