КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ "лайфселл" ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, а саме носії інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме:

- про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;

- про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;

- про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.

_____________________________________________________________________________

Справа № 757/6875/25-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2651/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Цією ж ухвалою заборонено будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме:

- про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;

- про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;

- про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ТОВ «лайфселл» ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Апелянт зазначала, що розгляд клопотання прокурора був проведений без виклику та участі представника власника, а копію оскаржуваної ухвали їй вручено 03.03.2025.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що прокурор у клопотанні та слідчий суддя при постановленні ухвали не врахували норми чинного законодавства під час дії воєнного стану та дійшли помилкового висновку про те, що строк зберігання інформації у ТОВ «лайфселл» закінчується у період лютого-травня 2025 року і вона буде знищена.

Такий помилковий висновок слідчого судді призвів до необгрунтованого накладення арешту та порушення законних інтересів ТОВ «лайфселл».

При цьому, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить посилання на Закон України «Про телекомунікації», який втратив чинність 01.01.2022, що свідчить про формальний підхід при розгляді клопотання.

Ухвалюючи рішення про арешт майна ТОВ «лайфселл», на якому може зберігатися інформація щодо усіх абонентів ТОВ «лайфселл» за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, слідчим суддею не враховано, що вказане призведе не тільки до порушення прав та обов`язків ТОВ «лайфселл», як володільця інформації, а і до фактичного блокування виконання інших ухвал про тимчасовий доступ до речей і документів в інших кримінальних провадженнях, особливо по воєнних злочинах, оскільки арештоване майно формально, без наведення будь-яких інших належних доказів, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000158.

Крім того, в ухвалі не наведено конкретний перелік та ідентифікація майна, на яке накладено арешт, порядок виконання ухвали тощо.

Ухвала не містить обґрунтувань, що арештовані носії інформації є або можуть бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні; не містить осіб, інформація про телефонні з`єднання яких необхідна для розслідування кримінального провадження.

Як наслідок, виконання ухвали може призвести до того, що необмежене коло осіб отримає доступ до інформації про телефонні з`єднання, передачу даних про всіх абонентів, включаючи вищих посадових осіб держави, що порушуватиме права і законні інтереси осіб, які не мають жодного відношення до розслідування кримінальної справи, та може нанести шкоду безпеці держави.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "лайфселл", яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власника майна ТОВ «лайфселл».

Як зазначила представник в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали вона отримала 03.03.2025, тоді як подано апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 06.03.2025.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять інших відомостей про обізнаність представника власника майна із мотивами прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчими Управляння з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, щодо вчинення в період лютого-березня 2022 року в умовах воєнного стану організованою групою у складі співробітників Національної поліції України, Державної прикордонної служби України та Державної митної служби України, а також цивільних осіб, незаконного переправлення громадян через державний кордон України, поєднаного з використанням службовими особами свого службового становища, вчиненого щодо кількох осіб, повторно.

У вказаному кримінальному проваджені повідомлено про підозру заступнику начальника Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , працівникам ДПСУ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , працівнику Закарпатської митниці ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, а також ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено в клопотанні, у ході розслідування виникла необхідність у отриманні в операторів телекомунікацій інформації про з`єднання абонентів, термін зберігання якої обмежений і у більшості випадків не зберігається операторами понад три роки. Інформація про з`єднання абонентів за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, якою володіють оператори телекомунікацій, має важливе значення для встановлення осіб, причетних до вчинення конкретних кримінальних правопорушень, свідків та інших обставин, які сприяють розкриттю злочинів.

13.02.2025 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про заборону будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме:

- про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;

- про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;

- про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, а саме носії інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме:

- про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;

- про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;

- про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.

Цією ж ухвалою заборонено будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме:

- про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;

- про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;

- про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим суддею при розгляді клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчий суддя при постановленні ухвали вийшов за межі поданого клопотання, в якому не порушувалось питання про накладення арешту у розумінні ч. 1 ст. 170 КПК України на носії інформації (жорсткі диски, сервера, тощо), які знаходяться у володінні ТОВ "лайфселл".

У поданому клопотанні прокурор просив заборонити будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022.

Разом з тим, положеннями чинного КПК України не передбачено звернення органу досудового розслідування чи прокурора із клопотанням про накладення певних заборон щодо майна, без вирішення питання про його арешт.

Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчий судді.

Крім того, як в клопотанні про накладення арешту, так і ухвалі слідчого судді не доведено наявність підстав для арешту носіїв інформації з метою збереження речових доказів та заборони розпорядження ними.

Викладені у клопотанні відомості не містять даних щодо осіб, яких стосується інформація, що знаходяться у володінні ТОВ "лайфселл", не ідентифіковано абонентські номери, які мають відношення до вказаного кримінального провадження, та не вказано конкретного переліку носіїв інформації, на які накладено арешт.

Відсутність визначеного кола осіб, на інформацію про телефонні з`єднання яких необхідно накласти арешт, суперечить вимогам КПК України та нівелює можливість накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора про арешт зазначеного майна не містить обгрунтування втручання в право власності осіб, які були абонентами ТОВ "лайфселл" у зазначений період, проте не мають відношення до обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Не містить таких мотивів та доказів на підтвердження цього і оскаржувана апелянтом ухвала слідчого судді.

З урахуванням встановлених колегією суддів обставин, станом на день апеляційного розгляду матеріали судового провадження не містять обгрунтованих даних, які б давали розумні підстави вважати, що інформація щодо невизначеного кола абонентів, яка перебуває у володінні ТОВ "лайфселл", може бути речовим доказом та мати значенняу кримінальному провадженні № 0000158.

Крім того, у порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий не надав оцінки наслідкам заборони будь-яким чином службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» або будь-якій іншій особі, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022.

Постановляючи ухвалу про заборону будь-яким службовим особам ТОВ «лайфселл» розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, слідчий суддя не взяв до уваги, що такий спосіб арешту носіїв інформації, на яких може зберігатися інформація стосовно великої кількості абонентів, може потягнути за собою незаплановані фінансові витрати ТОВ "лайфселл", спрямовані на забезпечення технічної можливості збереження інформації за вказаний період, призвести до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ "лайфселл", та незаконного доступу до персональних даних абонентів ТОВ "лайфселл" у зазначений період.

Слідчий суддя, у порушення ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ "лайфселл" завданням кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п.п. 7, 8 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Вирішуючи питання про накладення арешту із забороною будь-яким службовим особам будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а саме: про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери; про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень,, слідчий суддя не звернув увагу на те, що вищевказана інформація, яка перебуває у володінні ТОВ «лайфселл», у відповідності до п.п. 7, 8 ст. 162 КПК України віднесена до охоронюваної законом таємниці.

Орган досудового розслідування може отримати доступ до таких речей та документів шляхом звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням у порядку ст.ст. 160, 162 КПК України, довівши при цьому можливість використання як доказів відомостей у речах та документах, які містять охоронювану законом таємницю, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном здійснено без законних на те підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ТОВ "лайфселл" ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про заборону будь-яким службовим та посадовим особам ТОВ «лайфселл» (), що розташоване в м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 24.02.2022 по 01.04.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3