Провадження № 1-кп/161/1137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 липня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001477 від 14 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 13 травня 2025 року близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прилеглій території будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_6 , керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, наніс три удари долонями обох рук в ділянку голови та один удар кулаком правої руки в ділянку ребер з правої сторони потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді розриву правої долі печінки ( в ділянці шостого-сьомого сегменту ) з гемоперитонеумом, яке відповідно до висновку експерта №399 від 20 червня 2025 року відноситься за ступенем тяжкості до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, він за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Факт алкогольного сп`яніння не заперечував. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_4 13 травня 2025 року близько 23 години, на прилеглій території будинку АДРЕСА_3 . Просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, відомості про те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, потерпілий претензій ні морального, ні матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати та не позбавляти волі, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: