Справа № 405/4106/25
провадження № 1-кп/405/200/25
УХВАЛА

24.07.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2025 за №0001471 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.09.2024 Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України, останнього було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

прокурором подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

ОСОБА_3 не працює, офіційного та постійного джерела доходу не має, не одружений, раніше судимий за аналогічні злочини, суспільно корисною працею не займається, веде аморальний спосіб життя, що беззаперечно дає підстави вважати, що останній може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Відтак, вищенаведене свідчить про те, що жодних сталих соціальних зв`язків він не має, тобто про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, те що основними доказами по справі є показання свідків та потерпілого, що дає підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показів на свою користь що в даному випадку є наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності,останній раз 12.09.2024 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за що було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, однак в порядку ст.75 КК України останнього було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , не бажає стати на шлях виправлення, не зробив для себе належних висновків, продовжив вчиняти злочини під час іспитового строку, через що встановлено наявність ризику, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та розуміючи міру покарання, яке може бути до нього застосоване у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Обвинувачений не одружений, не має утриманців, не має сталих соціальних зв`язків, що саме по собі свідчить про наявність ризику ухилення від суду.

З огляду на викладене, на даний час необхідність в раніше обраному щодо ОСОБА_3 запобіжному заході у виді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, дані ризики враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу та перевірені колегією суддів суду апеляційної інстанції.

На думку прокурора обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та об`єктивно не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу. Крім того, ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького визначено ОСОБА_3 двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави. Домашній арешт недоцільно застосовувати, оскільки він в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Обвинувачений і його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник зауважив, що прокурором не надано жодних доказів наявності ризиків, на які послався останній, обвинувачений проживає з бабусею, яка потребує постійного стороннього догляду, тому достатнім буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав позицію захисника та зазначив про достатність обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 30.06.2025 до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 години 00 хвилин 11 серпня 2025 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України відносно ОСОБА_3 , колегія суддів констатує наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в ухвалі слідчого судді від 30.06.2025, і які, на думку суду, є наявними і не відпали. Так, злочин по якому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення тяжким, умисним, корисливим. Відсутні дані про відшкодування завданої злочином шкоди. Інкримінований злочин посягає на суспільні інтереси - проти власності. ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час йому інкримінується вчинення злочину у період випробування. Як зазначив сам обвинувачений він тривалий час не має законного джерела доходу, не працює, не навчається. Відсутні докази того, що обвинувачений має постійне місце проживання та те, що у нього на утриманні є особа похилого віку (бабуся), що вказує на втрату сталих соціальних зв`язків. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним становить до восьми років позбавлення волі, з метою уникнення відповідальності може змінити своє тимчасове місце проживання, не повідомивши про це суд, що унеможливить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Обвинувачений володіє даними про місце проживання зокрема потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Відповідно при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, аби вони змінили покази з метою уникнення відповідальності, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання ОСОБА_3 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також, ОСОБА_3 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, раніше судимий за вчинення умисних злочинів (зокрема корисливого), про те після відбування покарання він обвинувачується у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину під час випробувального строку, що вказує на ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно доводи сторони захисту про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не знайшли свого підтвердження під час підготовчого судового засідання. Зокрема захистом не надано доказів про наявність житла, де обвинувачений міг би перебувати під домашнім арештом, та не спростовані твердження прокурора про наявність ризиків згідно ст. 177 КПК України. Також захистом не надано підтвердження про наявність у обвинуваченого утриманців.

Також, доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування особистого зобов`язання, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як осіб які б могли взяти ОСОБА_3 на поруки не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

Відповідно, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпали, суду не надано.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Суд вважає, що в даному випадку існує реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення судового розгляду по кримінальному провадженню, які незважаючи на презумпцію винуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів підлягає задоволенню.

Пред`явлене обвинувачення не містить таких особливо кваліфікованих ознак як погроза чи застосування насильства, тому за правилами п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на переконання суду, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, розмір завданих збитків, гуманним є визначення мінімального розміру застави в 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч. 5 ст.182 КПК України), станом на перше січня 2025 року, який буде гуманним і достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого, та зумовлений ступенем довіри, до нього, при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 314-316, 369 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 24 липня 2025 року по 21 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 60 560 (шістдесят тисячу п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_3 по справі № 405/4106/25, провадження № 1-кп/405/200/25, Подільський районний суд міста Кропивницького, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 до 21 вересня 2025 року включно виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до частин 8 та 10 статті 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився зокрема за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали визначити до 21 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6