УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, діючи за попередньою змовою та у групі з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут, переслідуючи корисливу мету, розподіливши злочинні ролі, відповідно до яких особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повинна займатися незаконним придбанням особливо небезпечних наркотичних засобів, а потім разом із ОСОБА_5 незаконно їх збувати своїм знайомим, вчинили низку злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Так, наприкінці 2013 року, точний час вчинення кримінального правопорушення не встановлено, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, на ринку м.Лозова Харківської області незаконно придбала у невстановленої особи концентрат макової соломи, який незаконно зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який планувала у подальшому збувати самостійно та за допомогою ОСОБА_5 для власного прибутку.
10.01.2014 п 17:21 год. під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, знаходячись у хлібному кіоску «Кулиничі» на вул. Красній в м.Лозова, Харківської області, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, зустрівся із ОСОБА_6 та отримав від нього кошти у сумі 800 гривень. Після чого ОСОБА_5 відправився до домоволодіння особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_2 , де віддав їй отримані від ОСОБА_6 кошти у сумі 800 гривень, отримав від неї медичний шприц ємністю 5,0 мл із рідиною та о 18:11 год. біля будинку №2 вул. Красній в м.Лозова, Харківської області незаконно збув його ОСОБА_6 .
Того ж дня ОСОБА_6 о 20:30 год., знаходячись на території Дендрологічного парку м.Лозова, Харківської області, добровільно видав працівникам міліції медичний шприц із речовиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вагою 0,1727 гр. (в перерахунку на суху речовину), який йому незаконно збув ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, при вищенаведених обставинах.
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 21.02.2014 0 17:30 год., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, знаходячись аптеці за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_6 та отримав від нього кошти у сумі 800 гривень. Після чого, ОСОБА_5 відправився до домоволодіння особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_2 , де віддав їй отримані від ОСОБА_6 кошти у сумі 800 гривень, отримав від неї медичний шприц ємністю 5,0 мл з рідиною та о 17:50 год. біля будинку АДРЕСА_4 повторно, незаконно збув його ОСОБА_6 .
Того ж дня ОСОБА_6 о 18:00 год., знаходячись на території Дендрологічного парку м.Лозова, добровільно видав працівникам міліції медичний шприц із рідиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вагою 0,1018 грам (в перерахунку на суху речовину), який йому повторно, незаконно збув ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, при вищенаведених обставинах.
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 24.04.2014 о 11:20 год., біля станції Лозова Харківської області у сквері «Залізничників» у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 2 мл. із рідиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вагою 0,0645 гр. (в перерахунку на суху речовину), який ОСОБА_5 незаконно придбав у невстановленої особи та зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені особою, що раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України .
Крім того, 19.06.2014 о 11:54 год., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, знаходячись біля домоволодіння особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_6 800 гривень, після чого відправився до домоволодіння особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, де віддав їй отримані від ОСОБА_6 кошти у сумі 700 гривень, залишив собі 100 гривень, отримав від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, медичний шприц ємністю 5,0 мл із рідиною та о 12:04 год. повторно незаконно збув його ОСОБА_6 .
Того ж дня ОСОБА_6 о 12:22 год., знаходячись біля будинку №2 по вул.К. Лібкнехта в м.Лозова Харківської області, добровільно видав працівникам міліції отриманий від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, медичний шприц із рідиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вагою 0,1325гр. (в перерахунку на суху речовину), який йому повторно незаконно збув ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, при вищенаведених обставинах.
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.
Крім того, 09.05.2015, приблизно о 00:35 годині, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із особою, стосовно якої суд закрив кримінальне провадження у зв`язку з її смертю, знаходячись біля будинку №15 по вулиці Чубаря в місті Харкові, вчинили напад поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого із застосуванням ножа та відкрито заволоділи майном: грошовими коштами у сумі 80 гривень, пачкою сигарет «Marlboro Advance» вартістю 20 гривень 50 коп., зарядним пристроєм до мобільного телефону «iPhone 4 S» вартістю 113 гривень 00 коп. та шкіряним поясом чорного кольору вартістю 75 гривень 00 коп., яке належало ОСОБА_7 , чим заподіяли останньому майнову шкоду. Після чого особа, стосовно якої суд закрив кримінальне провадження у зв`язку з її смертю, разом із ОСОБА_5 зникли із місця вчинення злочину, обернувши майно потерпілого на свою користь.
Отже ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто розбої, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Стороною захисту у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.307 КК України у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.
Частиною 1 ст.285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Згідно із положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.
У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку у пункту 2 цієї частини; десять років у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухиляється від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років ( ч.2 ст.49 КК України).
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч.3 ст.49 КК України).
Тобто, скоєння впродовж строку давності нового кримінального проступку чи нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або менш суворі за видом заходи примусу, не впливає на перебіг диференційованих строків давності.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20.
Разом з цим, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у ст.109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частини першої ст.442 цього кодексу ( ч.5 ст.49 КК України).
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.
Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Тобто суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , мали місце в період з 2013 року по 24.04.2014 (вчинення останнього епізоду) та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення строків давності, передбачених ч.2 ст. 49 КК України.
Разом з цим, у даному об`єднаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні 09.05.2015 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Враховуючи положення ч.3 ст.49 КК України, суд доходить до висновку, що після вчинення 24.04.2014 (останнього епізоду) діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, перебіг давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності перервався і почав відраховуватися з 09.05.2015, тобто з моменту вчинення останнього нового тяжкого злочину.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, після вчинення 09.05.2015 діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що по об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.187 КК України, станом на 26.05.2025 закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.
Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст.49 КК України, у зв`язку з чим вищезазначене об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.187 КК України підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді застави у розмірі 41 340 грн. та у розмірі 30 450 грн., разом із зобов`язанням з`являтись за першим викликом до суду - залишити без змін до набрання ухвалою суду законної сили.
Після набрання ухвали суду законної сили заставу у розмірі 30 450 грн., внесена 19.05.2015 ОСОБА_10 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області згідно квитанції №11197566-1 від 19.05.2015, повернути заставодавцю - ОСОБА_10 .
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, 286, ст. ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.307 КК України, на підставі ст.49 КК України.
Речові докази після набрання ухвали суду законної сили:
-медичні шприци з особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований; медичний шприц з речовиною коричневого кольору масою (в перерахунку на суху речовину) 0,0645 грам, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів УМВС України згідно квитанції СТР.195П.1359 від 16.05.2014 та №843 від 16.07.2014; ніж, переданий на зберігання згідно квитанції №15 - знищити;
- мобільний телефон «Nokia 1800» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5
-електроні носії інформації №13нт,14нт, 23нт,83 нт, 84 нт., 86 нт., 87 нт,88 нт,89 нт, 207 нт, 313 нт, 314 нт - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді застави у розмірі 41 340 (сорок одна тисяча триста сорок) грн. та у розмірі 30 450 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн., разом із зобов`язанням з`являтись за першим викликом до суду - залишити без змін до набрання ухвалою суду законної сили.
Після набрання ухвали суду законної сили заставу у розмірі 30 450 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн., внесена 19.05.2015 ОСОБА_10 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області згідно квитанції №11197566-1 від 19.05.2015, повернути заставодавцю - ОСОБА_10 .
Суддя - ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено 30.05.2025.