Справа № 642/4607/25
Провадження № 1-кп/642/536/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.25 м. Харків

26 серпня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2025 року до Холодногірського районного суду м. Харкова зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 05 cерпня 2025 року призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, проти клопотання адвоката про повернення обвинувального акту заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 11.08.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про повернення обвинувального акту.

В обґрунтування клопотання захисник послався на те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 формулювання обвинувачення викладено поверхнево, виклад обвинувачення містить суттєві протиріччя та не відображає елементів складу кримінального правопорушення. Зі змісту обвинувального акту є незрозумілим які конкретні дії вчинив ОСОБА_5 або від яких конкретних дій він утримався та в чому полягали такі дії або бездіяльність, які нібито були вчинені або невчинені ОСОБА_5 з метою отримання неправомірної вигоди. Обвинувальний акт не містить посилань на конкретні, покладені на ОСОБА_5 організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки, які він використовував для вчинення кримінального правопорушення, в якому обвиувачується, а також, яким чином ОСОБА_5 вплинув чи іншим чином забезпечив не призначення, не проведення чи зупинення службового розслідування, які службові повноваження чи позаслужбові можливості були ним використані для досягнення такого результату. З огляду на наведене, через неконкретність та суперечливість висунутого обвинувачення, сторона захисту позбавлена можливості належним чином реалізувати право ОСОБА_5 на його захист, оскільки відсутність чіткого формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Також, сторона захисту вважає, що ОСОБА_5 не є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки діяння, інкриміноване ОСОБА_5 , не зумовлене його службовим становищем і не пов`язане з його службовими повноваженнями.

21.08.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення прокурора ОСОБА_3 на клопотання адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта. В обгрунтування вказано, що сторона захисту вказує на неконкретність обвинувачення, при цьому посилається на тотожні поняття. Разом з тим, рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду. Зазначений виклад фактичних обставин злочину в обвинувальному акті та кваліфікація злочину, не можна вважати незрозумілим, неконкретним та таким, що перешкоджає належному розгляду провадження в суді, так як в обвинувальному акті розкрита об`єктивна та суб`єктивна сторони злочину з посиланням на вимоги закону про кримінальну відповідальність. Зазначив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а доводи адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта необґрунтовані, тому просив відмовити у клопотанні адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання про повернення обвинувального акта, оскільки воно неконкретизоване та в ньому містяться протиріччя. ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 3 ст. 368 КК України, однак незрозуміло які дії він вчинив для отримання неправомірної вигоди, та за що її вимагав. У функціональних обов`язках ОСОБА_5 відсутні повноваження щодо призначення чи проведення службового розслідування. Обвинувачення не містить об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки відповідно до обов`язків, які знаходяться в матеріалах справи, обвинувачений ОСОБА_5 не мав таких повноважень. Призначення службового розслідування, а також комісії по службовому розслідування можливе лише за наказом командира військової частини. Також у ОСОБА_5 відсутня ознака вимагання, оскільки в обвинувальному акті не міститься зазначення такої дії щодо ОСОБА_7 . Невідповідність обвинувального акту КПК України, та те, що вказані недоліки не можуть бути усунуті прокурором під час судового розгляду, дають підстави суду повернути вказаний обвинувальний акт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання, оскільки клопотання захисника ОСОБА_4 зводиться до того, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину (суб`єкт злочину, об`єктивна та суб`єктивна сторони). Також зазначаючи про неконкретність обвинувачення, що нібито позбавляє сторону захисту сформувати свою правову позицію, не є обґрунтованим. Відповідно до ст. 291 КПК України, всі обставини викладені послідовно та конкретно, посилання сторони захисту на різні поняття в обвинувальному акті не відповідають дійсності, оскільки вони є лінгвістично тотожними. В обвинувальному акті не йде мова, що ОСОБА_5 мав право призначати службове розслідування, однак відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі» ОСОБА_5 був зобов`язаний письмово повідомити командира про факти завдання шкоди протягом доби. Посилання сторони захисту на відсутність складу злочину повинно досліджуватися лише в судовому засіданні і може бути надана оцінка при кінцевому рішенні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, розглянувши клопотання захисника, заперечення прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Встановлено, що 05 серпня 2025 року до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Дослідивши зміст обвинувального акта, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення дотрималася вимог кримінального процесуального закону при його складанні.

Так, поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Щодо тверджень сторони захисту про недолік викладу фактичних обставин в обвинувальному акті, то суд зазначає наступне.

Викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень з формулюванням обвинувачення стосовно ОСОБА_5 є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для здійснення захисту.

Суд акцентує увагу, що що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Тобто, саме сформульоване прокурором обвинувачення визначає межі судового розгляду.

У той же час, визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочинів належить до дискреційних повноважень прокурора, а тому ці обставини викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Разом з тим кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, правову кваліфікацію вчиненого діяння, зобов`язувати його змінювати ці обставини.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

До того ж, питання узгодженості викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні. Доводи, викладені захисником у клопотанні, зокрема, що ОСОБА_5 не є суб`єктом кримінального правопорушення, можуть бути перевірені лише на стадії судового розгляду, після дослідження всіх доказів.

Крім того, відповідно ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися підтримувати державне обвинувачення, визначення обсягу обвинувачення є виключною компетенцією прокурора.

За таких обставин, зазначені захисником обставини, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не можуть бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та повернення обвинувального акта.

Аналізуючи обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає, оскільки відомості та фактичні обставини кримінальних правопорушень повністю викладені в обвинувачені та правова кваліфікація злочинів викладена з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Тому, на переконання суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.04.2025 в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та визначення правової кваліфікації відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисникаобвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.04.2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. 291, 314, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.04.2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 29.08.2025.

Суддя ОСОБА_1