ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7194/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/484/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 31 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зарічного районного суду м.Суми від 31 жовтня 2023 року за ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст. 115; ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років,

якою задоволено подання начальника ДУ «Холодногірська ВК (№18)» ОСОБА_10 про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_9 ,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 31 жовтня 2023 року ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.15, п.п.1,5,7 ч.2 ст. 115; ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років,

До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло подання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_10 про переведення засудженого ОСОБА_9 до приміщення камерного типу на строк 1 місяць.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 31 жовтня 2024 року задоволено подання начальника ДУ «Холодногірська ВК (№18)» ОСОБА_10 про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_9 на строк 1 місяць.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_9 за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що не виконує покладені обов`язки та порушує заборони, своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених установи, скоює порушення встановленого порядку відбування покарання, а застосування інших заходів не дають позитивних результатів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про переведення засудженого ОСОБА_9 до приміщення камерного типу.

В обґрунтування посилається на те, що засуджений не виконав вимоги чергового камери та відмовився прибирати дворик для прогулянки, що на думку захисника, для суті зазначеного порушення, переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць є занадто суворим заходом стягнення.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до п.13-2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Частиною 1 ст.132 КВК України встановлено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст.134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, з огляду на ч.3 ст.107, ч.4 ст.107 КВК України та розділу ІІ «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Наказу № 2823/5 від 28 серпня 2018 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», в яких зазначені покладені на засуджених обов`язки та встановлені заборони, засуджені, окрім іншого, зобов`язані: дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Як убачається з матеріалів судової справи, засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 червня 2018 року.

З 12 червня 2018 року по 06 березня 2020 року перебував в державній установі «Сумський слідчий ізолятор». Режим тримання порушував, за що мав 2 (два) стягнення. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 06 березня 2020 року по 14 березня 2020 року перебував в державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Режим тримання порушував, за що мав 1 (одне) стягнення. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 14 березня 2020 року по 11 червня 2023 року перебував в державній установі «Сумський слідчий ізолятор». Режим тримання порушував, за що мав 17 (сімнадцять) стягнень. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 11 червня 2023 року по 10 жовтня 2024 року перебував в державній установі «Сумська виправна колонія (№116)». Режим тримання порушував, за що мав 35 (тридцять п`ять) стягнень. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 10 жовтня 2024 року відбуває покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)».

За час відбування покарання в установі характеризується вкрай негативно, систематично допускає порушення встановленого порядку режиму відбування покарання, за що 8 (вісім) разів був покараний у дисциплінарному порядку, з яких 1 (один) раз був поміщений до дисциплінарного ізолятору. Заохочень не має.

22 жовтня 2024 року за систематично допущені злісні порушення установленого порядку відбування покарання, що загрожують безпеці персоналу та засуджених згідно ч. 4 ст. 94 КВК України засудженого ОСОБА_9 було переведено до дільниці посиленого контролю. Заходи виховного характеру відвідує формально, вірні висновки для себе не робить. Відповідно до вироку Зарічного районного суду м. Суми засуджений має позов на загальну суму 249 652 грн. 63 коп., намірів сплачувати його не висловлював. Перебуває на профілактичному обліку установи: 1.«Схильний до суїциду»; 2.«Схильний до нападу на представників адміністрації установи»; 3.«Засуджений, який допустив злісне порушення режиму відбування покарання».

Засуджений ОСОБА_9 зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених та на оперативну обстановку загалом, а застосовувані інші заходи впливу не дають позитивних результатів.

28 жовтня 2024 року, близько 16 години 10 хвилин, в приміщенні дільниці посиленого контролю (ДПК), ЗЧПНУ сержантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , був затриманий засуджений ОСОБА_9 дільниця ДПК, за те, що не виконав обов`язки чергового камери, а саме в категоричній формі відмовився здійснити прибирання дворика для прогулянки, посилаючись на власні внутрішні переконання. Всім необхідним інвентарем засуджений був забезпечений.

Наслідком вищевказаних дій засудженого ОСОБА_9 стало невиконання ним покладених на засуджених обов`язків, передбачених вимогами у абз. 1,3 ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та абзац 4,5 п. 2 р. ХVIII «Господарське обслуговування установ виконання покарань» відповідно до Додатку 20 «Типові обов`язки чергового камери» внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме: (черговий камери зобов`язаний: здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки двориків для прогулянок).

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, застосовані до ОСОБА_9 заходи виховного та дисциплінарного впливу станом на даний час виявились безуспішними. Засуджений на шлях виправлення не стає та свідомо повторно допускає порушення встановленого порядку відбування покарання.

Дослідивши вказані обставини та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про застосування до засудженого ОСОБА_9 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на один місяць, оскільки кількість порушень, допущених засудженим під час відбування покарання свідчить про їх систематичність, а виключно негативна характеристика за місцем відбування покарання свідчить про те, що він у вчиненому не розкаявся, на шлях виправлення не став і до цього не прагне, а отже у начальника установи виконання покарань були передбачені ч.9 ст.134 КВК України усі законні підстави для звернення до суду із поданням про тимчасове переведення засудженого до приміщення камерного типу.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.24, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 31 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5