Дата документу 01.07.2025
Справа № 501/2639/25
ВИРОК

Іменем України

01 липня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000539 від 11.06.2025

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Захисник - ОСОБА_7

Потерпілий - ОСОБА_8 .

Обвинувачений:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 146 КК України

Формулювання обвинувачення

У невстановлений день та час, але не раніше 02.02.2024 ОСОБА_9 вступив до громадської організації «Україна - це матір» (далі ГО «УЦМ»).

Окрім ОСОБА_9 до складу ГО «УЦМ» входять ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження.

Відповідно до статуту метою ГО «УЦМ» є сприяння органам державної влади, місцевого самоврядування, органам внутрішніх справ та збройним силам України у виконанні завдань передбачених Конституцією України, щодо попередження і захисту територіальної цілісності та суверенітету України, відповідно до пункту 2.1. статуту ГО «УЦМ» затвердженою протоколом № 1 від 23.01.2024 установчими зборами засновників.

Відповідно до пункту 4.6. статуту ГО «УЦМ», членство в ГО «УЦМ» несумісне з діями, спрямованими на підрив авторитету, територіальної цілісності та національної безпеки України, порушенням прав людини, пропагандою війни, насильства, етнічної, расової чи релігійної ворожнечі.

Згідно вимог Постанови Кабінету міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Постанови) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема, оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України.

Відповідно до вимог Постанови виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно положень Постанови представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій); виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад; підприємств, установ, організацій на їхній території та в місцях виконання працівниками своїх обов`язків; відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ мають право здійснювати оповіщення резервістів та військовозобов`язаних.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів, які регулюють порядок мобілізації під час особливого періоду та статуту ГО «УЦМ», ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, будучи достовірно обізнаними про те, що на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан на 30 діб, період якого в подальшому продовжений згідно зі змінами відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», а також про проведення загальної мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, між собою вступили в злочинну змову з метою самовільного присвоєння владних повноважень працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП).

Діючи умисно, з метою підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, придбали військову форму зразка Збройних сил України, автомобіль «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору, пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів із гумовими кулями ГПМ 9 мм та електропневматичний страйкбольний пристрій «SA2689» № С046558 калібру 6 мм, з метою зовнішньої схожості із працівниками ТЦК та СП.

У подальшому, 12.01.2025 о 08 год. 16 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, будучи одягнені у військову форму зразка Збройних сил України та маючи із собою пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів із гумовими кулями ГПМ 9 мм та електропневматичний страйкбольний пристрій «SA2689» № С046558 калібру 6 мм, проїжджаючи на автомобілі «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору по автошляху «М27» сполученням смт. Олександрівка - м. Чорноморськ Одеського району Одеської області, побачили проїжджаючого на велосипеді громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в тому ж напрямку, якого вирішили обрати об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, використовуючи зовнішні схожості співробітників ТЦК та СП, вирішили, присвоївши владні повноваження останніх, зупинити ОСОБА_8 під привидом здійснення начебто мобілізаційних заходів.

Продовжуючи свій злочинний намір та діючи цілеспрямовано, 12.01.2025 приблизно о 08:20 годин, ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, зупинили свій автомобіль «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору навпроти заправки «Motto», розташованої за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 15-Т, в результаті чого своїми умисними діями перекрили напрямок руху ОСОБА_8 , який рухався на велосипеді.

Усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи всупереч вимогам Конституції України та статуту ГО «УЦМ», ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, користуючись зовнішньою схожістю із співробітниками ТЦК та СП, вийшли з вказаного автомобіля з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 шляхом поміщення його у салоні автомобіля «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору для подальшого переміщення до невстановленого слідством місця.

Реалізуючи свої протиправні дії відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, представившись співробітниками ТЦК та СП, примусово, із застосуванням фізичної сили, ударів та інших насильницьких дій, долаючи фізичний опір ОСОБА_8 , заштовхали останнього до салону автомобіля «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору, проти його волі.

Помістивши ОСОБА_8 до салону зазначеного автомобіля, який був припаркований на узбіччі навпроти заправки «Motto», розташованої за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 15-Т, члени ГО «УЦМ», а саме ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, незаконно утримували останнього проти його волі та тим самим обмежили надані ОСОБА_8 . Конституцією України право на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканність, а також свободу пересування.

Після чого, потерпілий, будучи позбавленим волі та перебуваючи у салоні автомобіля «Mercedes-Benz Vito» з державним номером НОМЕР_1 зеленого кольору, зателефонував зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 за номером «102» та повідомив про незаконне позбавлення його волі, після чого по приїзду працівників поліції ОСОБА_9 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, розуміючи протиправність своїх дій, приблизно об 09 год. 30 хв. вимушені були звільнити останнього із салону автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353 КК України - самовільне присвоєння владних повноважень поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

Стаття 353. Самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи

1. Самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, -

карається штрафом до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Стаття 28. Вчинення кримінального правопорушення групою осіб, групою осіб за попередньою змовою, організованою групою або злочинною організацією

2. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Стаття 146. Незаконне позбавлення волі або викрадення людини

1. Незаконне позбавлення волі або викрадення людини -

2. Ті самі діяння, вчинені щодо малолітнього або з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб або за попередньою змовою групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу, -

караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відомості про укладену угоду

12.06.2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 у присутності захисника ОСОБА_7 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Під час вирішення питання щодо укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим прокурором взято до уваги такі обставини:

- можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні;

- процесуальне спрощення розгляду справи, можливість пришвидшення судового розгляду;

- економія бюджетних коштів на витрати, пов`язані із залученням свідків;

- особу обвинуваченого, який щиро кається та активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий.

- наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому злочині, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора з клопотанням про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, підтверджується ОСОБА_9 сприянням органу досудового розслідування у встановленні обставин справи.

Згідно вказаної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення, а також покарання, яке повинен понести за:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

У судовому засіданні ОСОБА_9 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, дав згоду на затвердження судом угоди та призначення узгодженого покарання.

Ухвалюючи вирок, суд погоджується з кваліфікацією за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

- ч. 2 ст. 146 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України: вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди (ч. 5 ст. 65 КК України).

Тому, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14.02.2025 р. накладений арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 12 лютого 2025 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - два службових посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням Венбест, охоронний сервіс, посвідчення № НОМЕР_3 від 15 грудня 2023 року до 15 грудня 2024 року та посвідчення із зазначенням ГФ з охорони громадського порядку «Спецзагін» «Служба громадської безпеки» які поміщено до сейф пакету Національної поліції NPU 2045808; куртка зі штанами. Зазначені речі необхідно повернути власнику.

За твердженням прокурора в судовому засіданні, питання про всі інші речові докази вирішені судом при ухваленні вироку відносно іншого співучасника у вчиненні зазначених правопорушень, крім того, зазначеним вироком вирішене і питання про судові витрати.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.06.2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 , у присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

З набранням вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14.02.2025 р., та повернути власник ОСОБА_9 два службових посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням Венбест, охоронний сервіс, посвідчення № НОМЕР_3 від 15 грудня 2023 року до 15 грудня 2024 року та посвідчення із зазначенням ГФ з охорони громадського порядку «Спецзагін» «Служба громадської безпеки» які поміщено до сейф пакету Національної поліції NPU 2045808, а також куртку зі штанами.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1