Справа № 487/6345/25
Провадження № 1-кс/487/3960/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000260 від 28.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2025 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування майном на тимчасово вилучене, в ході огляду місця події від 27.08.2025 - медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану ТОВ «МЦ Медоглядів України», 17.12.2025 р., 2 серія НОМЕР_1 , яку вилучено та поміщено до сейф-пакету № PSP1082882, з метою забезпечення його істотних ознак і властивостей, до проведення експертизи та після її проведення, в якості речового доказу.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ч.1 ст.98 КПК України медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану ТОВ «МЦ Медоглядів України» 17.12.2024 р., 2 Серія МДТ №275417, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету №PSP1082882, є речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки має суттєве значення для розслідування провадження і в подальших стадіях кримінального провадження може бути використаний як доказ.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від ТСЦ №4841 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, у повній мірі усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, для складання іспиту з отримання водійського посвідчення, свідомо використала завідомо підробний документ, а саме медичну довідку щодо придатності до керуванням транспортним засобом, 2 Серія МДТ №275417, видана 17.12.2024 року.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 28.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

27.08.2025 дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд місця події за адресою: м.Миколаїв, пр.Транспортний 1а/1 (ТСЦ 4841), в ході якого виявлено та вилучено медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану ТОВ «МЦ Медоглядів України» 17.12.2024 р., 2 Серія МДТ №275417, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету №PSP1082882.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що працює на посаді адміністратора ТСЦ 4841, розташованого за адресою: м. Миколаїв, провулок Транспортний, 1а/1.

27.08.2025 до вказаного сервісного центру звернулася громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою реєстрації для проходження практичного іспиту з керування транспортним засобом, необхідного для отримання посвідчення водія. Остання надала паспорт громадянки України, а також медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом 2 серія МДТ №275417, видану ТОВ «Медоглядів України» , 17.12.2024 на її ім`я.

Під час перевірки медичної довідки адміністратор виявив можливі ознаки підроблення документа, оскільки на адресу ТСЦ 4841 надійшов лист з ВП №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, у якому зазначено, що ТОВ «МЦ Медоглядів України» () не здійснює жодної діяльності, оскільки її директор, кінцевий бенефіціарний власник і засновник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак будь-яка звітність про діяльність вказаного медичного центру з грудня 2019 року до контролюючих органів не подавалась. Тому адміністратор повідомив до поліції для з`ясування всіх обставин.

В зв`язку з тим, що існують підозри вважати, що медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видана 17.12.2024 р., 2 Серія МДТ №275417, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету № PSP1082882, має ознаки підробки та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення збереження його істотних ознак і властивостей, до проведення експертизи та після її проведення, завдяки яким воно має доказове значення для кримінального провадження, необхідно застосувати один із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 131 КПК України арешт майна.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного ообшуку, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладені у клопотанні, а також те, що вилучене майно може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження, уникнення спотворення предмету кримінального правопорушення та подальшого проведення слідчих дій, є всі підстави для арешту вказаного майна з метою його збереження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арештна тимчасово вилучену 27.08.2025 медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану ТОВ «МЦ Медоглядів України», 17.12.2025 р., 2 серія НОМЕР_1 , яку вилучено та поміщено до сейф-пакету № PSP1082882.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1