Провадження №1-кс/760/7117/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001476 від 18 травня 2025 року,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працює, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадженні № 0001476 від 18 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його вітчим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 18.05.2025 приблизно о 21:35 год., перебуваючи в приміщенні квартири за вищевказаною адресою, на фоні особистої неприязні та сукупності попередніх конфліктів між останніми, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне вбивство вітчима ОСОБА_7 .

У подальшому, з метою реалізації даного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 18.05.2025 приблизно о 21:40 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , взяв із кухні квартири кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, зайшов до кімнати, в якій перебував ОСОБА_7 та наблизившись до останнього, який в цей час лежав на дивані, сівши на потерпілого зверху, з метою знерухомити останнього, ОСОБА_5 наніс вказаним ножем не менше п`яти ударів в ділянку грудної клітини ОСОБА_7 тобто у ділянку знаходження життєво важливих органів людини, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на крики потерпілого про допомогу, до кімнати прибігла його дружина, яка відтягнула ОСОБА_5 від потерпілого та почала надавати ОСОБА_7 медичну допомогу, після чого останнього в тяжкому стані госпіталізували до лікарні.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 згідно довідки №352 виданої КНП « Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва, не проникаюче колото різане поранення правого плеча та передпліччя, не проникаюче колото різане поранення грудної клітини справа, не проникаюче колото різане поранення лівої підключичної ділянки.

Так, відповідно до Відповідно до ч. 2.1.3. Наказу МОЗ України про «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» № 6 від «17» січня 1995 року, до ушкодження, що небезпечне для життя, належить: поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, у тому числі й без ушкодження внутрішніх органів.

19.05.2025 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Київ, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1)відомостями, які були отримані під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 18.05.2025 ;

2)відомостями, які були отримані під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 18.05.2025 ;

3)показаннями свідка ОСОБА_5 протокол допиту від 19.05.2025;

4)показаннями свідка ОСОБА_8 протокол допиту від 19.05.2025;

5)показаннями свідка ОСОБА_9 протокол допиту від 19.05.2025;

6)показаннями свідка ОСОБА_10 протокол допиту від 19.05.2025;

7)відомостями, які здобуто під час затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 19.05.2025;

8)показаннями підозрюваного ОСОБА_5 протокол допиту від 19.05.2025;

9) відомостями які здобуто під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 протокол від 19.05.2025;

10)відомостями які здобуто під час проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 протокол від 19.05.2025;

11)відомостями які здобуто під час проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 протокол від 19.05.2025

12)відомостями які були отримані під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 19.05.2025

13)показаннями підозрюваного ОСОБА_5 протокол допиту від 19.05.2025;

14)довідкою №352 виданої КНП « Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень;

15)іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може їх порушити.

Вважаю, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

На даний час до таких ризиків можна віднести наступне:

1) можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

2) можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3) можливість вчинити інше кримінальне правопорушення;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На той факт, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а максимальна санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до 15 років (особливо тяжкий злочин). Тобто перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та суду, що негативно вплине на досудове розслідування.

На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, тобто підозрюваний здатний до вчинення дій насильницького характеру. Вплив ОСОБА_5 на свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі він матиме можливість зустрічатись з ними поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, як шляхом застосування погроз щодо їх життя та здоров`я так у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності. Так, станом на 19.05.2025 по кримінальному провадженню, через перебування в важкому стані та знаходження в реанімації лікарні, не допитаний потерпілий ОСОБА_7 . Також, іншими свідками по кримінальному провадженню є мати та бабуся підозрюваного, які як і потерпілий проживали всі разом в одній квартирі з підозрюваний, а тому враховуючи, що слідчі дії тривають та необхідно проводити додаткові допити свідків та отримати покази потерпілого після покращення його стану здоров`я, вплив підозрюваного на свідків та потерпілого, які є родичами підозрюваного та проживають з ним разом, є дійсними та реальними. Крім того, ще одним свідком кримінального провадження є товариш підозрюваного до якого останній пішов з місця вчинення кримінального правопорушення та у якого в квартирі підозрюваний прал свої речі в яких був на момент вчинення кримінального правопорушення, з яким також необхідно провести додаткові слідчі дії.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказують обставини кримінального правопорушення, а саме кількість поранень ножем потерпілого, відсутність попередніх фізичних конфліктів та бійок з потерпілим, спонтанність відповідних дій підозрюваного, та те що дії потерпілого намагалися зупинити та відтягнути від потерпілого одночасно і мати, і бабуся підозрюваного. Також, факт проживання підозрюваного та потерпілого в одній квартирі може мати ризик можливості доведення підозрюваним злочинного умислу до кінця, в разі перебування останнього на більш м`якому запобіжному заході ніж тримання під вартою.

Крім цього, актуальним є ризик намагання підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом приховання або знищення доказів, оскільки останній з місця кримінального правопорушення зник та переховуючись на квартирі товариша, знищив речові докази, а саме виправ речі в яких був на момент вчинення кримінального правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на розслідування кримінального провадження, у тому числі на свідків та потерпілого, та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Орган досудового розслідування вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити, покликаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник підозрюваного просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його місця проживання та покласти на підозрюваного обов`язки. Зазначив, що органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Умислу на вбивство у підозрюваного не було, він перебував у стані афекту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Як убачається із матеріалів клопотання, СВ Солом`янським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001476 від 18 травня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Таким чином під час судового розгляду знайшов своє підтвердження ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років). Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» у рішенні від 26 липня 2001 року, де суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також знайшли своє підтвердження ризики незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни останніми показань, а також знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення .

Разом з тим не прокурором не доведений ризик перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним вище ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного слідчий суддя прийшов до висновку, що необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - 01 години 24 хвилин 19 травня 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали закінчується о 01 годині 24 хвилин 18 липня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1