ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2967/23

23 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Краснопілля Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, водія маршрутного таксі ФОП ОСОБА_4 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурара - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_3 08 січня 2023 року, в темну пору доби, приблизно о 17 годині 20 хвилин, керуючи автобусом «Mercedes-Benz Vario 814D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги сполучення «Городище -Рівне - Старокостянтинів» зі сторони м. Сарни в напрямку м. Костопіль в межах населеного пункту «Мирне» Рівненського району Рівненської області, порушуючи вимоги підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, де окрім цього порушуючи вимоги пункту 12.4. Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія дотримуватись встановленої в межах населеного пункту швидкості руху транспортного засобу, що не повинна перевищувати 50 км/год, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася проїзною частиною в попутному напрямку відносно руху автобуса, тобто в напрямку м. Костопіль.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм померла в лікувальному закладі, а вказаний транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 12.4. Правил дорожнього руху, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Тобто, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати. Під час дачі показань обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 08 січня 2023 року керуючи автобусом «Mercedes-Benz Vario», який належить ФОП ОСОБА_4 , в темну пору доби рухався автодорогою зі сторони м.Сарни (з с.Партизанське) в напрямку м.Костопіль, в с.Мирне замітив потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалася посеред дороги в попутному напрямку. Почав екстрено гальмувати, однак не зміг уникнути зіткнення з потерпілою. Запевнив суд, що він вчинив всі можливі дії для того, щоб уникнути зіткнення та намагався зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу, однак не зміг, так як в салоні автобуса перебував 31 пасажир, а в багажному відділенні-багаж. Повідомив суд, що намагався вирішити з потерпілими питання про відшкодування шкоди, однак вони не йдуть на контакт. На даний час частково відшкодував шкоду в сумі по 60 000,00 кожному з потерпілих. Також має намір ще відшкодувати.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, скерували на адресу суду письмові заяви, в якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що мають до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, оскільки збитки не відшкодовано в повному обсязі. При обранні міри покарання обвинуваченому просила суд максимальне покарання. Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являли.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченої у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України правильна, оскільки він скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про винну особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, частково відшкодував завдану шкоду потерпілим в загальній сумі 120 000,00 грн., що підтверджено платіжними інструкціями від 20.09.2024 та банківськими чеками від 19.09.2023 і 16.11.2023 .

Відповідно до досудової доповіді, складеної на ОСОБА_3 органом пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є низьким , ризик небезпеки його для суспільства також є низьким.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки його вчинення, особу обвинуваченого, характеризуючі його дані та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи вищевказане, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують покарання і за міркуванням суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - а саме: повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілим, вперше притягується до кримінальної відповідальності, умислу у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, у обвинуваченого не було, за місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони, його вік (60 років), а також , суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, вважає за вірне застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Приймаючи рішення про незастосування до обвинуваченого додаткового покарання, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами , судом було враховано обставини вчинення злочину - вчинення з необережності, особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується, визнав свою вину та щиро розкаявся, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія (право керування транспортними засобами) є необхідністю в його професійній діяльності, оскільки він працює водієм і це є основним його доходом та його сім`ї, що стверджується довідкою виданою ФОП ОСОБА_4 .

Цивільні позови в межах кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не пред`являвся.

Процесуальні витрати, а саме витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в загальному розмірі 7700,04 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 76, ч.2 ст. 286 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 7700 (сім тисяч сімсот) грн. 04 коп. покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 та стягнути в дохід держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- автобус марки «Mercedes-benz Vario 814», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику - вважати повернутим за належністю;

- оптичний диск із відеозаписом з відеокамери, що встановлена на об`єкті незавершеного будівництва "СТО", що в с.Мирне по вул.Зелена,1а , щодо події транспортної пригоди 08.01.2023 - залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1