Справа № 144/291/25
Провадження № 1-кс/144/376/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 с-ще Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в с-щі Теплик клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, в межах кримінального провадження № 0000023 від 11.02.2025 року,

в с т а н о в и л а :

01 серпня 2025 року старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо неповнолітньої особи, без її добровільної згоди.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, умисного, статевого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а також на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 не має офіційного та стабільного джерела доходів і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- за відсутності жодного контролю ОСОБА_6 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення притягнення до відповідальності та покарання.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_6 , наприкінці липня 2024 в денну пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебував за місцем свого проживання у будинку по АДРЕСА_1 , коли до нього прийшла неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою він спілкувався, у зв`язку з тим, що часто приходив до батька останньої - ОСОБА_9 , додому та повідомила, що його кличе її батько допомогти по домогосподарству.

В подальшому, враховуючи відсутність сторонніх осіб у будинку, у ОСОБА_6 , якому достовірно було відомо, що вік ОСОБА_8 становив 15 років та яка являлась особою, що не досягла 16-річного віку, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_8 , пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, нехтуючи нормами моралі, встановленими в суспільстві, ОСОБА_6 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно, розуміючи, що його дії здатні спричинити моральну та фізичну шкоду розвитку неповнолітньої, сформувати у неї аморальні погляди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, і бажаючи їх настання, свідомо ігноруючи ці обставини, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, схопив правою рукою за праву руку неповнолітню ОСОБА_8 та потягнув її до сусідньої кімнати, де з метою подолання її активного фізичного опору, застосував до потерпілої фізичне насильство, що виразилось в нанесенні одного удару правої руки у голову, після чого неповнолітня ОСОБА_8 втратила свідомість. В подальшому, ОСОБА_6 затягнув потерпілу ОСОБА_8 на диван та без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_8 стягнув з неї одяг і нижню білизну та вступив з неповнолітньою ОСОБА_8 у статеві зносини шляхом вагінального проникнення в її тіло природнім способом з використанням власних геніталій, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої особи. Після чого, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, припинив свої дії.

Внаслідок вчиненого статевого акту неповнолітня ОСОБА_8 завагітніла та 24.04.2025 народила хлопчика.

Згідно висновку судової біологічної експертизи встановлено, що ОСОБА_6 є біологічним батьком новонародженої дитини, матір`ю якої є неповнолітня ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо неповнолітньої особи, без її добровільної згоди.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили і просили обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт по місцю проживання.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, враховуючи думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав о 14 год. 30 хв. 01 серпня 2025 року.

Встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження №0000023 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 11.02.2025 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

31 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину та наявність обгрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться:

-протоколом огляду місця події від 13.02.2025 в с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.07.2025 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.07.2025 року;

-висновком експерта № СЕ-19/102-25/10256-БД;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.07.2025 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.07.2025 року;

-висновком експерта № 766/25-21 від 23.07.2025 року;

-психологічним висновком спеціаліста від 15.03.2025 року;

-поясненнями ОСОБА_6 від 11.02.2025 року.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також тим, що ОСОБА_6 неодружений, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив особливо тяжкий умисний статевий злочин щодо неповнолітньої особи.

Крім того, слід взяти до уваги те, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховую вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим доведено необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема надані ними докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на відсутність стійких соціальних зв`язків, таких як сім`я чи робота; незаконно впливати на потерпілу та свідків, так як знає місця їх проживання. Доведено також і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Заперечення підозрюваного та його захисника проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прохання застосування щодо ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту спростовуються викладеними вище обставинами.

Оцінюючи вищевказані обставини, беручи до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, суд вважає, що наявні достатні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до вимог п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_6 з 04 серпня 2025 року до 02 жовтня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя