1Справа № 334/4276/25 1-кп/335/746/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000677 від 06.04.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя від 22.02.2023 у справі № 335/1094/23, яка набрала законної сили 06.03.2023, визнано винним ОСОБА_5 у вчиненні 20.01.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Проте, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, та будучи обізнаним про позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, в порушення 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання постанови, що полягали наступному.

Так, ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 12.07.2023 о 22 годині 02 хвилин в місті Запоріжжі, в Заводському районі, на вулиці Оптимістична, 18, керував автомобілем ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023 у справі № 332/4114/23, яка набрала законної сили 19.08.2023, за вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні даного правопорушення визнав.

У подальшому, продовжуючи не виконувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2023, а також постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_5 продовжив керувати транспортними засобами.

27.09.2024 о 15 годині 38 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території Дніпровського району міста Запоріжжя по проспекту Металургів, 1-А, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування усіма видами транспортних засобів, своїми діями порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 у справі № 334/8152/24, яка набрала законної сили 26.11.2024, за вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, 27.09.2024 о 15 годині 38 хвилин, перебуваючи в Дніпровському районі м. Запоріжжя по проспекту Металургів, 1-А, ОСОБА_5 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, не реагують на світло, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 у справі № 334/8153/24, яка набрала законної сили 26.11.2024, ОСОБА_5 визнано винним та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім цього, 05.01.2025 о 21 годині 47 хвилин, перебуваючи в м. Запоріжжя по вул. Макаренка, 25А, ОСОБА_5 знову керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вказаними діями порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2025 у справі № 332/463/25, яка набрала законної сили 08.03.2025, за вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, продовжуючи невиконання постанов суду, що набрали законної сили, 05.01.2025 о 21 годині 05 хвилин, перебуваючи в м. Запоріжжя по вул. Макаренка, буд. 2А, ОСОБА_5 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, а також поведінка, що не відповідала обстановці, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2025 у справі № 335/2319/25, яка набрала законної сили 14.04.2025, ОСОБА_5 визнано винним та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи позбавленим на підставі постанови суду права керування транспортними засобами неодноразово керував транспортним засобом, у тому числі у стані наркотичного сп`яніння, що свідчить про умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин. Суду показав, що посвідчення водія має з 1998 року, йому було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності постановами Орджонікідзевського, Заводського та Ленінського районних судів м. Запоріжжя, якими його позбавлено права керування транспортними засобами. За викладених у обвинувальному акті обставин керував транспортним засобом, оскільки був змушений їхати за ліками.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов суду про притягнення до адміністративної відповідальності та даних про особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З досліджених у судовому засіданні рішень про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності вбачається, що він після позбавлення права керування транспортними засобами та накладення штрафу, судове рішення не виконав та неодноразово керував транспортним засобом, тобто не виконав постанову суду.

За встановлених обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, відсутність заподіяної шкоди та тяжких наслідків внаслідок його вчинення.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не засуджений, вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, має 3-тю групу інвалідності, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченого, його вік, стан його здоров`я, соціальний стан, спосіб життя, його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення обвинуваченого до скоєного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, а також позиції прокурора і сторони захисту щодо виду покарання, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання у вигляді штрафу у наближеному до мінімального розмірі, який передбачено санкцією даної статті, а саме: шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 копійок.

В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався, відповідних клопотань не надходило, доцільності його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів не ставилося і судом не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 394, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1