Справа № 643/8048/25
Провадження № 1-кс/643/2752/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000442, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000442 від 28.03.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.1991, Верховною Радою УРСР схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави Україна. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V цієї Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями Конституції України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою (ст. 1), суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (ст. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі ЗС рф), приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами ЗС рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим (далі АРК) і м. Севастополя. 18.03.2014 рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС рф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27.04.2014 в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Датою початку тимчасової окупації рф окремих територій України є 19.02.2014. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими рф (у тому числі окупаційною адміністрацією рф) починаючи з 07.04.2014, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

З метою повномасштабного військового вторгнення, починаючи з 2021 року по лютий 2022 року на території рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованій території України сконцентрувались значні сили ЗС рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм іррегулярні угруповання.

У подальшому, 24.02.2022 Президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції».

Того ж дня, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та фактично застосовуючи її, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській та інших областях, де здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та окупували частину вказаної території, у тому числі частину Харківської області.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти рф та ін.)».

У зв`язку з цим на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (з урахуванням змін, внесених указами Президента України), в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, який триває по теперішній час.

Так, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його співмешканці Особи-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), які перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи прихильниками антиукраїнської політики Російської Федерації та антиукраїнської пропаганди, у період з 24.02.2022 по 24.09.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, виник спільний злочинний умисел, направлений на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , у період з 24.02.2022 по 24.09.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у одному приміщенні разом з Особою-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), діючи умисно, за попередньою змовою з Особою-1, з метою подальшого розповсюдження, записали відеозвернення в ході якого висловили заклик до проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованих державою-агресором рф територіях України, метою якого є входження зазначених територій до складу рф.

У подальшому, 24.09.2022 о 14 год. 21 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з Особою-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом пересилання зі своєї персональної телеграм-сторінки, підписаної як « ОСОБА_7 » (ім`я користувача: « ОСОБА_8 »), в телеграм канал ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який є публічно доступним, розповсюдив відеозвернення в ході якого ОСОБА_6 та Особа-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду) висловили заклик до проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованих державою-агресором рф територіях України, метою якого є входження зазначених територій до складу рф.

Згідно висновків експертів № 19934/20001 від 23.01.2024, № 5409/5410 від 13.08.2024 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення, № 723 від 30.10.2024, № 1030 від 30.10.2024, № 1033 від 30.10.2024 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, встановлено, що у відеозверненні ОСОБА_6 та Особи-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду) містяться висловлювання, виражені у формі заклику до зміни меж території та державного кордону України та проведення референдуму в окремих областях України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також розповсюдженні матеріалів із закликами до таких дій, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його співмешканці Особи-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), які перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи прихильниками антиукраїнської політики Російської Федерації та антиукраїнської пропаганди, у період з 24.02.2022 по 24.09.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, виник спільний злочинний умисел, направлений на виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , у період з 24.02.2022 по 24.09.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у одному приміщенні разом з Особою-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), діючи умисно, за попередньою змовою з Особою-1, з метою подальшого поширення, записали, чим виготовили відеозвернення в ході якого висвітлили окупацію частини території України та референдум щодо приєднання цих територій до рф, як заходів, спрямованих на врятування мешканців окупованих територій від «злочинної» української влади, а також висловили позитивне ставлення до проведення референдумів щодо приєднання до рф тимчасово окупованих територій України, як бажаного та такого, що буде корисним і рятівним для населення цих територій.

У подальшому, 24.09.2022 о 14 год. 21 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з Особою-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду), з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом пересилання зі своєї персональної телеграм-сторінки, підписаної як « ОСОБА_7 » (ім`я користувача: « ОСОБА_8 »), в телеграм канал ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який є публічно доступним, поширив відеозвернення в ході якого ОСОБА_6 та Особа-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду) висвітлили окупацію частини території України та референдум щодо приєднання цих територій до рф, як заходів, спрямованих на врятування мешканців окупованих територій від «злочинної» української влади, а також висловила позитивне ставлення до проведення референдумів щодо приєднання до рф тимчасово окупованих територій України, як бажаного та такого, що буде корисним і рятівним для населення цих територій.

Згідно висновків експертів № 19934/20001 від 23.01.2024, № 5409/5410 від 13.08.2024 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення, встановлено, що у відеозверненні ОСОБА_6 та Особи-1 (стосовно якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003016 направлено до суду) містяться виправдовування та підтримка тимчасової окупації частини території України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

26.04.2025 старшим слідчим в ОВС за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру разом із повістками про виклик на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (28.04.2025) та в газеті «Урядовий кур`єр» випуск від 26.04.2025 № 85 (8010), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження), з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України.

Після чого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 за повістками про виклик не з`являвся та точне місце знаходження останнього не відоме, повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 разом із повістками про виклик, які були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» та газеті «Урядовий кур`єр», які згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Крім того, вжиті заходи з встановлення можливих засобів повідомлення ОСОБА_6 , останній вважається таким, який був належним чином повідомлений згідно ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 110 КК України передбачене покарання у межах позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. На час досудового розслідування та судового провадження на вказане майно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно накласти арешт з метою недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна підозрюваного, яке підлягає конфіскації відповідно до ч. 2 ст. 110 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код РНОКПП: НОМЕР_1 ) належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , яка має загальну площу (кв.м): 37.2, (житлова площа (кв. м.) 18,5), матеріал стін: цегла. Опис квартири: кількість кімнат - одна, розташована на сьомому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку.

Підставою для реєстрації якої став договір дарування, серія та номер: 707, виданий 22.04.2021, видавник: приватний нотаріус Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 .

Слідчий просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосовано до підозрюваного, накласти арешт на майно підозрюваного, розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту та не допущення відчуження зазначеного в клопотанні майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити з підстав у ньому наведених.

Суд, заслухавши учасника розгляду матеріалів клопотання, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ураховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як вбачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000442 від 28.03.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

26.04.2025 старшим слідчим в ОВС за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру разом із повістками про виклик на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (28.04.2025) та в газеті «Урядовий кур`єр» випуск від 26.04.2025 № 85 (8010), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження), з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України.

Після чого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 за повістками про виклик не з`являвся та точне місце знаходження останнього не відоме, повідомлення про підозру ОСОБА_6 разом із повістками про виклик, які були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» та газеті «Урядовий кур`єр», які згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Крім того, вжиті заходи з встановлення можливих засобів повідомлення ОСОБА_6 , останній вважається таким, який був належним чином повідомлений згідно ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України.

Санкцією частини 2 статті 110 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, вказаний злочин віднесений відповідно до ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів.

На підставі викладеного, слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане покарання є основним та передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру, тому вбачаються підстави для арешту зазначеного у клопотання належного підозрюваному майна.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, не позбавляючи особу права користування належною їй власністю.

Слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майна, а також наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Застосована до особи правова процедура буде належною, базуватиметься на загальних засадах кримінального провадження та зможе забезпечити виконання його завдань.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на розпорядження та відчуження майном, належним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартирою АДРЕСА_1 , яка має загальну площу (кв.м): 37.2.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1