У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2025 року м. Ужгород

Cлідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Мелітополь, Запорізька область, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2020 за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України на 3 роки, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.11.2021 (з урахуванням ухвали від 02.11.2021 про внесення виправлення в ухвалу) скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням за вказаним вироком та направлено його в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання, ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 08.05.2025 звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік 06 місяців 16 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0001657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2025,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0001657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2025.

На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у відповідності до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (із наступними змінами і доповненнями), ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 (із наступними змінами та доповненнями), Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 №589 (надалі - Порядок), Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (надалі - Перелік), діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 02.08.2025, виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин.

ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний умисел, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, користуючись кур`єрськими послугами ТОВ «Нова Пошта», та дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою подальшого незаконного збуту, у невстановлений досудовим слідством час та місце, у невідомої органу досудового розслідування особи незаконно придбав та зберігав психотропні речовини з метою збуту його безконтактним способом у вигляді так званих «закладок» на території м. Ужгород Закарпатської області до 13.15 год. 28.08.2025.

У подальшому, 28.08.2025, в ході досудового розслідування встановити більш точного часу не надалося можливим, ОСОБА_4 для реалізації мети збуту психотропних речовин прибув до поштомату №33820 ТОВ «Нова Пошта», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Володимирська, 71, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи незаконно, отримав відправлення №3724 за реквізитами отримувача - ОСОБА_7 , м. Ужгород, поштомат №33820, телефон НОМЕР_1 , відправник - ОСОБА_8 , м. Дніпро, Дніпропетровська область, відділення №49179, телефон - НОМЕР_2 , всередині якого знаходилася одна пара черевиків чорного кольору, в якій були заховані 8 контейнерів із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі згідно з висновком експерта від 29.08.2025 містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальна маса метамфітаміну (у перерахунку на метамфітамін основу) становить 0,1576 г, 3 контейнери, в яких знаходяться зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі згідно з висновком експерта від 29.08.2025 містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальна маса метамфітаміну (у перерахунку на метамфітамін основу) становить 0,2881 г, 1 контейнер, в якому знаходиться зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі згідно з висновком експерта від 29.08.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, маса 4-ММС (4-метилметкатинонк) (у перерахунку на 4-ММС (4-метилметкатинонк) основу) становить 0,2959 г, 2 контейнери в яких знаходяться зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі згідно з висновком експерта від 29.08.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, маса 4-ММС (4-метилметкатинонк) (у перерахунку на 4-ММС(4-метилметкатинонк) основу) становить 0,3718 г та 0,3560 г, 5 зіп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка ззовні схожа на наркотичну, яка у своєму складі згідно з висновком експерта від 29.08.2025 містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою не менше 0,0537 г.

Після чого, 28.08.2025, приблизно о 12.36 год. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, в якого було виявлено та в подальшому вилучено психотропні речовини.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин

28.08.2025 о 17 год. 03 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 29.08.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 28.08.2025; протоколом огляду предмета від 28.08.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.08.2025 та ОСОБА_11 від 29.08.2025; висновками експертиз від 29.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної особи у вчиненні злочину від 28.08.2025.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Як зауважує слідчий, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, полягають в наступному:

1. Переховуватися від органу досудового розслідуванні та суду.

Це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєний злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років, та враховуючи той факт, що ОСОБА_4 останній період часу проживає у прикордонному місті, що свідчить про його можливість в найкоротший термін покинути територію України через пункти пропуску або за їх межами, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні.

Разом з клопотання про обрання запобіжного заходу стороні захисту було надано копії матеріалів кримінального провадження, з яких сторона захисту, в тому числі підозрюваний, дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі дані про свідків у кримінальному провадженні, показання яких підтверджують вину у вчиненні інкримінованого злочину. Ознайомившись з додатками до клопотанням, а отже, і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, підозрюваний обізнаний як з їх персональними даними, так і зі змістом наданих ними показань на стадії досудового розслідування. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та свідка, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що утруднить встановлення органом досудового розслідування та судом дійсних обставин справи. З огляду на викладене, існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Також, під час досудового розслідування підозрюваний може перешкоджати у встановленні інших свідків, які не встановлені органом досудового розслідування на даному етапі. Під час досудового розслідування підозрюваний може впливати на експертів задля прийняття рішень в його користь.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 13.01.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, та не зважаючи на судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин в умовах воєнного стану, що свідчить про систематичну злочинну поведінку, зухвалість і байдужість до закону. Зазначене дає достатні підстави вважати, що, залишаючись на свободі, підозрюваний може: вчинити нові кримінальні правопорушення, з огляду на його антисоціальний спосіб життя, наявність судимості, зневагу до правопорядку; використовувати військовий стан як обставину, що ускладнює реагування правоохоронних органів.

На думку слідчого, такі обставини свідчать про реальний ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, що є самостійною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, орган досудового розслідування вважає, що наведені вище ризики не є визначеною подією, а по суті представляють ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового розслідування вважає, що матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, а також такі не були надані й стороною захисту під час досудового розслідування.

Таким чином, в даному кримінальному правопорушенні є наявні та обґрунтовані ризики, передбачені п 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення ним злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років, існує ризик його протиправної поведінки, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Аналіз особистості ОСОБА_4 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі ним дотримані не будуть. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що визнає факт отримання ним посилки, але заперечує збут. Повідомив, що у нього зламана рука, сім`я перебуває в окупації (жінка та діти). У вчиненому кається.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний об`ємно показав відношення до кримінального правопорушення. Вказує, що ризики не підтверджені, ухилятися чи переховуватися його підзахисний не буде. Просив визначити мінімальний розмір застави або застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.

28.08.2025 о 17 год. 03 хв. у рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

29.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 28.08.2025 та ілюстративною таблицею до нього; протоколом додаткового огляду місця події від 28.08.2025; протоколом огляду предмета від 28.08.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.08.2025 та ОСОБА_11 від 29.08.2025; висновком експерта від 29.08.2025 №СЕ-19/107-25/10745-НЗПРАП; висновком експерта від 29.08.2025 №СЕ-19/107-25/10746-НЗПРАП; висновком експерта від 29.08.2025 №СЕ-19/107-25/10747-НЗПРАП; протоколом затримання особи, підозрюваної особи у вчиненні злочину від 28.08.2025.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який неодружений та утриманців немає (протилежного матеріали клопотання відповідних доказів не містять), наявність у підозрюваного постійного місця проживання, відсутність у нього постійного місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, наявність у нього судимості.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення нового умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів під час його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Зокрема, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2020 ОСОБА_4 засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України на 3 роки. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.11.2021 (з урахуванням ухвали від 02.11.2021 про внесення виправлення в ухвалу) скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням за вказаним вироком та направлено засудженого ОСОБА_4 в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 08.05.2025 ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік 06 місяців 16 днів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпеку. Предметом інкримінованого ОСОБА_4 злочину виступають особливо небезпечні психотропні речовини і даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст. 49 Конституції України.

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під тиском підозрюваного можуть змінити показання на його користь; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи, йому інкримінується вчинення нового злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга №12369/86).

Виходячи з вимог ст. 177, 178, 183 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючі в даному провадженні ризики, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризиків неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу та встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити заставу - шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн), відповідно становить 181680 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючим у даному кримінальному провадженні ризиком.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Ужгород, Закарпатська область, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 28 серпня 2025 року 17 год. 03 хв., тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали закінчується 26 жовтня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, - шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26213408; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) - 820172; рахунок отримувача - UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Ужгород, Закарпатська область, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення застави визначити до 26 жовтня 2025 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1