МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 липня 2025 року Справа №370/1434/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

при розгляді у відкритому судовому засіданні у смт. Макарові Київської області у залі суду кримінального провадження №0000409 від 23.02.2025 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Горобівка Фастівського району Київської області, українець, громадянина України, з середньою освітою, розлучений, не працює, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що продовжують існувати раніше встановлені ризики, а саме наявність ризиків того, що обвинувачений може здійснити дії, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти клопотання, посилаючись на відсутність ризиків які зазначив прокурор, та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 23.05.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Держаній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 22.07.2025 року.

Судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд погоджується з доводами прокурора, що ризики, який існував на момент обрання йому запобіжного заходу не перестав існувати.

Зокрема, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від суду. Про наявність данного ризику свідчить, те що ОСОБА_4 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує (від 5 до 8 років позбавлення волі), тому може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті. Незаконний вплив на свідків у цьому ж провадженні може позбавити сторону обвинувачення надати суду належних і допустимих доказів вини ОСОБА_4 .

Крім того, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений може вчинити інші кримінальні провадження.

На думку суду, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленого ризику, оскільки застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії, а тому клопотання прокурора є обгрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-179, 183, 194-196, 314-316, 331, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на 60 (шістдесят) днів до 02.09.2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 02.09.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04.07.2025 року о 17.00.

Суддя ОСОБА_1