ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1065/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/164/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду від 16 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 не є заявницею у даному кримінальному провадженні №0000157, а відтак і потерпілою особою чи іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування та/або юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Тому, слідчий суддя вказав, що постанова слідчої СВ відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про відмову у наданні матеріалів досудового розслідування, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданого у кримінальному провадженні №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України відповідає чинному законодавству та є законною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, за змістом якої вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя неправильно визначив предмет оскарження, так як в ухвалі від 16 червня 2025 р. слідчий суддя проаналізував і оцінив на предмет законності постанову слідчого про відмову в задоволенні мого клопотання щодо надання витягу з ЄРДР, однак цю постанову апелянт не оскаржувала. Оскаржувана нею бездіяльність уповноваженої особи полягала в не залучені ОСОБА_7 в якості потерпілої, як про це зазначила слідча суддя, а у не вчиненні слідчим процесуальних дій з розгляду моєї заяви про залучення як потерпілої.

На переконання апелянта, слідчий суддя зазначаючи про відсутність бездіяльності слідчого в цьому кримінальному провадженні, не конкретизував, про яку саме бездіяльність йдеться, не дав оцінки конкретним доводам її скарги щодо не вчинення слідчим процесуальних дій з розгляду її заяви про залучення як потерпілої сторони у кримінальному провадженні.

Зазначає, що натомість, слідчий суддя дав оцінку правовідносинам, які не були предметом оскарження.

При вирішенні питання про можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 16 червня 2025 року апелянт просить врахувати правовоий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №243/6674/17-к, згідно якого, у разі постановлення ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК України.

Апелянт стверджує, що хоча ухвала слідчого судді від 16 червня 2025 року і містить формальний висновок про відмову у задоволенні скарги, її не можна вважати рішенням по суті цієї скарги, оскільки в ній не проаналізовані її доводи і не надана оцінка спірним правовідносинам, а саме оскаржуваній ОСОБА_7 бездіяльності слідчого.

Відтак, на переконання ОСОБА_7 , оскаржувана ухвала слідчого судді за своєю правовою природою є рішенням, яке не передбачене процесуальним законом.

Просить скасувати оскаржувану нею ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду від 16 червня 2025 року та прийняти нову, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року постановлена без участі ОСОБА_7 ..

В судове апелянт ОСОБА_7 не з`явилася, однак направила в адресу апеляційного суду клопотання про проведення апеляційного розгляду без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За наведених обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, яка рішення суду вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року, постановлено за відсутності учасників провадження.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого слідчим суддею рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

В матеріалах провадження відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_7 , у визначений на апеляційне оскарження строк, із змістом судового рішення, ухваленого 16 червня 2025 року.

Апеляційна скарга подана нею 24 червня 2025 року.

За таких обставин, колегія судді вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено з поважних причин і тому слід його поновити.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.24-26 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За приписами ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч.1). Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3). Зміст постанови слідчого врегульований ч.5 ст.110 КПК України. Зокрема, у мотивувальній частині зазначаються зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а у резолютивній - зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділенням відділу поліції № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме незаконне заволодіння, шляхом шахрайства, грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 невстановленою особою, який представився менеджером компанією «Траст Макворі Кепітал» («Trust Macquarie Capital»).

На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 триває, органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Після завершення цих дій зібраним доказам буде надано оцінку, та у разі наявності для цього підстав буде прийнято відповідне кінцеве процесуальне рішення.

У своєму клопотанні ОСОБА_7 посилається на положення Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі на ст.ст. 55 та 220 КПК України. Вказана норма регулює порядок розгляду під час досудового розслідування клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Так, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши вимоги закону, слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_7 не є заявницею у даному кримінальному провадженні №0000157, а відтак і потерпілою особою чи іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування та/або юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Також слідчим суддею встановлено, що слідчою було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про надання матеріалів досудового розслідування, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданого у кримінальному провадженні №0000157 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про що було винесено постанову.

Із оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається висновок, що постанова слідчої СВ відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про відмову у наданні матеріалів досудового розслідування, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданого у кримінальному провадженні №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України відповідає чинному законодавству та є законною.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що вищенаведені факти та положення вимог КПК України вказують на відсутність підстав для задоволення клопотання поданого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки вона не є заявником чи потерпілою особою, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 .

Більше того, колегією суддів встановлено, що посилання ОСОБА_7 про те, що слідчим не вчинено жодних процесуальних дій з розгляду її заяви про залучення як потерпілої, поданої в рамках кримінального провадження №0000157, та вимога щодо зобов`язання слідчого розглянути заяву від 18 листопада 2024 року є необґрунтованим, оскільки вказана заява вже була вирішена уповноваженою особою по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 неодноразово зверталась до органу досудового розслідування з проханням залучити її до кримінального провадження №0000157 як потерпілу, на що, постановами слідчої ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року, 24 листопада 2024 року, 29 січня 2025 року, 20 березня 2025 року, у задоволені заяв ОСОБА_7 , в тому числі і її заяви від 18 листопада 2024 року, із проханням визнати її потерпілою в даному кримінальному провадженні, слідчою було відмовлено.

Відомостей щодо оскарження ОСОБА_7 наведених вище постанов слідчої чи їх скасування у передбаченому законом порядку, матеріали провадження не містять.

Отже, встановлені колегією суддів обставини вказують на відсутність бездіяльності слідчого СВ відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_7 про залучення її в якості потерпілої, які уповноважена особа була зобов`язана вчинити у передбачений Кримінально процесуальним кодексом України строк.

В апеляційній скарзі не наведено аргументованих доводів, які б вказували на незаконність прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду скарги, в тому числі допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які вказували на необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Збаразького районного суду від 16 червня 2025 р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 22.10.2021 року за ч.3 ст.190 КК України, без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді