Справа №345/633/25
Провадження № 1-кс/345/576/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про відмову у задоволенні клопотання (визнанні потерпілим),

в с т а н о в и в:

Представник військової частини звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою. Скаргу мотивує тим, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000421 від 17.11.2023 року. З метою відшкодування майнової шкоди, завданої НОМЕР_2 прикордонному загону військовослужбовцем ОСОБА_3 , що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про залучення у якості потерпілого.

Водночас постановою від 14.07.2025 року у задоволенні клопотання відмовлено у повному обсязі. Скаржник вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Так, об`єктивна сторона складу злочину за ч. 5 ст. 407 КК України не передбачає обов`язкової наявності потерпілої сторони, як юридичної ознаки, разом із тим не виключає та не забороняє її наявності. ОСОБА_3 від час проходження військової служби отримував речове забезпечення. В результаті його втечі речове забезпечення, яке було йому видано у користування на час виконання обов`язків військової служби, не було повернуто. А також ОСОБА_3 отримав грошове забезпечення 15.09.2023 року за поточний місяць, половину з якого не виконував покладені на нього службові обов`язки, а тому своїми діями завдав шкоди військовій частині НОМЕР_1 . У випадку, якщо б він не вчинив дане кримінальне правопорушення і продовжував проходження військової служби, майнової шкоди не було б завдано. А тому скаржник наголошує, що наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок кримінального правопорушення і шкоди, завданої військовій частині НОМЕР_1 .

Також скаржник зазначає, що наявність можливості стягнення у порядку ЦПК України не позбавляє права на звернення з цивільним позовом у кримінальному провадженні відповідно до ч.1 ст.128 КПК України. Загальний розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням НОМЕР_2 прикордонному загону 17774,22 грн., з яких 3319,54 грн. вартість речового майна, 14454,68 грн. переплата по грошовому забезпеченню.

Тому представник військової частини просить скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого військової частини НОМЕР_1 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000421 від 17.11.2023 року, зобов`язати слідчого залучити військову частину НОМЕР_1 у якості потерпілого до вищевказаного кримінального провадження, зобов`язати слідчого надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню.

Представник скаржника подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить її задоволити.

Слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області подала заяву про розгляд скарги без її участі. В задоволенні скарги просить відмовити, оскільки у даному провадженні не вбачається підстав для визнання військової частини потерпілою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000421 від 17.11.2023 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в умовах воєнного стану.

Згідно із ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусуі щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до положень п. 5 ч.1ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 14.07.2025 року відмовлено у визнанні військової частини НОМЕР_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0000421 від 17.11.2023 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Постанова мотивована тим, що шкода, на яку посилається військова частина, полягає у збереженні за військовослужбовцем окремих предметів військового обмундирування та виплаті частини грошового забезпечення. Вказане може розглядатися як предмет відшкодування у порядку цивільного судочинства або, за наявності, відповідних доказів, вважатися ознакою інших кримінальних правопорушень (зокрема, привласнення чи шахрайства), проте не перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із інкримінованим кримінальним правопорушенням за ч.5 ст.407 КК України.

Згідно із ч.ч.1-3 статті 55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положеньЗакону України"Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, кримінальний процесуальний закон пов`язує набуття статусу потерпілого з отриманням особою (фізичною або юридичною) шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому варто зазначити, що шкода - це об`єктивна категорія, що заснована на праві і моралі та представляє собою ті зміни, які настали у майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, і шкода, що є підставою для визнання особи потерпілим, має об`єктивний характер і тому вона відноситься до об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Як вказувалося вище, в рамках кримінального провадження за №0000421 здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст.407 КК України кримінальна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Безпосередній об`єкт цього кримінального правопорушення є встановлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовців постійно перебувати в розташуванні військової частини чи місця служби і не залишати їх без дозволу відповідного начальника.

Об`єктивна сторона полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явленні його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Суб`єктивна сторона самовільного залишення військової частини або місця служби характеризується прямим умислом. Нез`явлення вчасно на службу без поважних причин може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Суб`єктом злочину може бути військовослужбовець.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407КК України, є кримінальним правопорушенням з формальним складом, в якому для наявності об`єктивної сторони необов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації кримінального правопорушення. Складу цього кримінального правопорушення не притаманні такі ознаки, як предмет кримінального правопорушення та потерпілий від кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, із врахуванням вищевказаного, слідчим правомірно відмовлено в задоволенні клопотання про визнання військової частини НОМЕР_1 потерпілим в даному кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо майнових претензій військової частини НОМЕР_1 до військовослужбовця ОСОБА_3 , то вона не позбавлена права звернутися з відповідним цивільним позовом про стягнення вартості речового забезпечення та переплати грошового забезпечення в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 55, 110, 220, 221, 303-310,369-372,376,392-395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про відмову у задоволенні клопотання (визнанні потерпілим) від 14.07.2025 року в рамках кримінального провадження №0000421 від 17.11.2023 року відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя