Справа № 202/5357/25
Провадження № 1-кп/202/1283/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000047 від 28 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

-

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2025 року до Індустріального районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 28 січня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 29 травня 2025 року було призначено підготовче судове засідання по справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Крім того, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений, з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений, вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати наказ командира, здійсненого в умовах воєнного стану, тим самим може самовільно залишити місце несення служби,що утворює склад інших злочинів, не змінилися.

Обвинувачений не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та проти задоволення клопотання про продовження тримання під вартою, також просив прийняти до розгляду цивільний позов. Судовий розгляд просив проводити колегіально у складі трьох професійних суддів.

Захисник обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», дане кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м.Дніпра, угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходили, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України немає, повернення обвинувального акта з причин не відповідності вимогам КПК України не встановлено, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

На підставі ч.2 ст.31 КПК України, враховуючи позицію обвинуваченого, судовий розгляд проводити колегіально у складі трьох професійних суддів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 21 квітня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до 19 червня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд заслухав думку сторін кримінального провадження, потерпілого,вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років,а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує, у разі визнання його винуватим, то існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на обставини вчинення злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, суд вважає, що доведено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто існують щонайменше два ризики, зазначені у клопотанні прокурора, та передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Разом із цим, враховуючи наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Цивільний позов поданий прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, поданий в інтересах КП «Дніпропетровська клінічна лікарня ім.Мечнікова «Дніпропетровської обласної ради» до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, у зв`язку із чим суд приймає його до розгляду.

Керуючись 32 КК України, ст.ст.34,177,182,183,ч.1 ст.314,315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпра на 12 годину 30 хвилин 20 червня 2025 року.

Розгляд справи проводити колегіально у складі трьох професійних суддів.

Прийняти до розгляду цивільний позов прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, поданий в інтересах КП «Дніпропетровська клінічна лікарня ім.Мечнікова «Дніпропетровської обласної ради» про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку ЛуганськоПавлоградського регіону з розташуванням у місті Павлоград відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 діб, тобто до 08 серпня 2025 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження строку запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1