Справа № 489/8381/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/459/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, колегія суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретар судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження 0001150 від 07.09.2023.

Обвинувальний акт про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, такого, що не має судимості, з вищою освітою, розлученого, на теперішній час офіційно не працюючого, жителя АДРЕСА_1

Сторони: прокурор ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_12 .

Мотивувальна частина

Формулювання обвинувачення в частині за ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке пред`явлене ОСОБА_6 і визнане судом недоведеним через помилку у кваліфікації дійсного складу кримінального правопорушення: 07.09.2023, приблизно 19:30 ОСОБА_6 , знаходячись між буд. АДРЕСА_2 та 66/1, кв. АДРЕСА_3 , з мотиву особистих неприязних стосунків, що виникли під час конфлікту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя двох осіб, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, реалізуючи умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , умисно наніс два удари рукояткою пістолета в область обличчя ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю, наніс 3-4 удари ногою в область тулуба та здійснив з невеликої відстані прицільний постріл з пістолету в область голови, спричинивши ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани виличної ділянки голови зліва, наявності чужорідного тіла в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва без пошкодження кісток черепа, від яких останній втратив свідомість.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя двох осіб, ОСОБА_14 здійснив один прицільний постріл з пістолету в область голови ОСОБА_13 , який в той момент, побачивши дії ОСОБА_6 , повернув голову у протилежний бік до останнього, при цьому ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, у вигляді рани потиличної ділянки голови, крововиливу під тверду та м`яку оболонку головного мозку лівої тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови.

Після чого ОСОБА_6 , вважаючи, що вбив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства двох осіб, ОСОБА_6 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто настання смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , проте не закінчив кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від його волі, оскільки останні залишилися живими.

Ці дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 - ст. 115 КК України, а саме як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

Формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, визнане судом доведеним:

07.09.2023, приблизно 19:30 ОСОБА_6 , знаходячись між буд. АДРЕСА_2 та 66/1, кв. АДРЕСА_3 , з мотиву особистих неприязних стосунків, що виникли під час конфлікту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи з непрямим і неконкретизованим умислом, припускаючи завдання шкоди їх здоров`ю аж до позбавлення життя, реалізуючи цей умисел, наніс два удари рукояткою пістолета (метального знаряддя невстановленого типу) в область обличчя ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю, наніс 3-4 удари ногою в область тулуба та здійснив з невеликої відстані прицільний постріл з пістолету в область голови, спричинивши ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани виличної ділянки голови зліва, наявності чужорідного тіла в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва без пошкодження кісток черепа, від яких останній втратив свідомість.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_14 здійснив один прицільний постріл з пістолету в область голови ОСОБА_13 , який в той момент, побачивши дії ОСОБА_6 , повернув голову у протилежний бік до останнього, при цьому ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, у вигляді рани потиличної ділянки голови, крововиливу під тверду та м`яку оболонку головного мозку лівої тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови.

Після чого ОСОБА_6 , вважаючи, що здійснив усі дії, які охоплювались його умислом, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Ці дії ОСОБА_6 по відношенню до кожного потерпілого кваліфікуються судом як легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткострокового розладу здоров`я, тобто за ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім того, у невстановлені день та час, за невстановлених обставин ОСОБА_15 , діючи умисно, незаконно придбав :

бойовий 5,45-мм автомат Калашникова зі складаним прикладом (АКС-74), № НОМЕР_1 , 1984 р.в., який є стрілецькою вогнепальною зброєю;

108 патронів, які є боєприпасами 5,45 мм військовими патронами із кулею зі сталевим осердям (5,45х39 мм);

12 патронів, які є боєприпасами 5,45 мм військовими патронами із кулею зі підвищеної пробивної здатності (5,45х39 мм);

507 патронів, які є боєприпасами 5,45 мм військовими патронами;

74 патронів, які є боєприпасами 5,45 мм військовими патронами із трасуючою кулею:

4 вибухові пристрої промислового виготовлення військового призначення 30 мм постріли унітарного заряджання з осколково-фугасно-запалювальним (ОФЗ) снарядом, які відносяться до бойових припасів основного призначення - для ураження людей і об`єктів;

та в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, став їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_4 . до моменту вилучення працівниками поліції під час обшуку о 22:59, 08.09.2023.

Ці дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

До вказаних висновків щодо доведеного формулювання обвинувачення суд дійшов виходячи з аналізу сукупності наступних доказів.

З показів в суді обвинуваченого ОСОБА_15 випливає, що за кілька днів до події у неї вкрали із його машини її телефон ОСОБА_16 , гроші, документи (водійське посвідчення), коли він на короткий час відвідував квартиру по АДРЕСА_5 , щоб покормити кота. Після цього він купив новий ОСОБА_16 , підв`язав під нього свій акаунт і увімкнув геолокацію втраченого ОСОБА_16 , яка привела його до квартири свідка ОСОБА_17 , до цього він не припускав де відбулась крадіжка. Він продемонстрував їй геолокацію, але вона заперечувала свою причетність до крадіжки. Він їй не погрожував. Він написав заяву до поліції з приводу крадіжки. Погроз у нічний час ОСОБА_18 , як вона давала покази, він ніколи не робив. За кілька днів йому повідомила сусідка, що його розшукували якійсь невідомі чоловіки, які голосно стукали в двері квартири АДРЕСА_6 , яка належить його знайомому, в якій він не проживав, а лише навідувався з метою покормити кішку знайомого. Через деякий час коли він виходив 07.09.2023 в період з 17 до 18 години з під`їзду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 його окликнули двоє чоловіків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . ОСОБА_12 представився йому як хлопець ОСОБА_19 , від нього йшов запах алкоголю і він запропонував пройтись, оскільки поряд з під`їздом сиділи жінки, з`ясувати якесь питання. Вів він себе агресивно. На це ОСОБА_20 погодився. Вони втрьох (справа від нього ОСОБА_12 , зліва від нього ОСОБА_13 ) пройшлись уздовж кафе на загальну відстань приблизно 25 - 30 м., під час цього ОСОБА_12 розповів що він військовий, має контузії, ОСОБА_13 це його побратим, що він "вписався", а також що він має зв`язки в органах поліції і що його заяві про крадіжку ніхто "ходу не дасть" і що ОСОБА_15 з приводу крадіжки нічого не досягне. На це ОСОБА_15 заявив, що його це не цікавить, його цікавить лише повернення йому його речей і якщо їх повернуть то претензій він ні до кого не матиме. ОСОБА_13 під час подій ні з ким не розмовляв. В цей момент вони зупинились і ОСОБА_12 зненацька вдарив його правою рукою в ліву скроню, а потім ще один раз вдарив лівою рукою і розбив ОСОБА_6 носа. У відповідь ОСОБА_6 наніс удар кулаком правої руки в ліву скроню ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_6 почув як у нього з носу тече кров, побачив, що ОСОБА_12 дістав з одягу і надягнув на руку вентиль з крана і вдвох з ОСОБА_21 узгоджено почали рух в його бік ( ОСОБА_12 справа від нього, а ОСОБА_13 зліва від нього), відстань між ними була з пів метра. Побачивши це ОСОБА_6 зрозумів, що йому потерпілі вдвох мають намір завдати фізичну шкоду, відбіг назад, дістав з сумки, яка була при ньому, пневматичний пістолет, який стріляє металевими кульками стандартного калібру, і двічі вистрілив. Ніяких слів він потерпілим не говорив. Ці події відбувались безперервно протягом декількох секунд, потерпілі перебували від нього на відстані 1 м. ( ОСОБА_22 ) і 2 м. ( ОСОБА_13 ). Чи влучив він у них і куди саме він не бачив, слідів крові на них не бачив. Постріли він здійснив спонтанно, безцільно, часу на прицілювання не було, оскільки демонстрація пістолету потерпілих не зупинила, а навпаки - вони до нього почали рухатися бігом. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зупинились в стороні і відійшли в бік, і він порахував, що конфлікт, який він не розпочинав, вичерпаний, поклав пістолет в сумку, витер носа і пішов уздовж потерпілих, який залишились стояти на місці пригоди. Ніхто з потерпілих на землю не падав. Руків`ям пістолету він ОСОБА_12 не бив, пістолет при пострілі робив характерні звуки. Умислу завдавати їм якусь шкоду у нього не було, вчинив дані дії у відповідь на очевидне намагання розправитись з ним. Після цього він повернувся до машини і поїхав до своєї дівчини до Корабельного району. Вважає, що ОСОБА_12 оговорював його з метою отримати грошове відступлення, оскільки потім той звертався до його адвоката і вимагав 10 тис. доларів США. Стосовно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України показав, що його товариш ОСОБА_23 до кінця літа 2022 користувався своєю квартирою за адресою: АДРЕСА_4 і інколи він цю квартиру відвідував. також квартирою користувались спільні товариші - діючі військовослужбовці, які вимушено проводили розосередження через загрозу обстрілів місць дислокацій. Вони залишили в квартирі автомат і сховали під стелею, щоб забрати потім. Але потім власник квартири ОСОБА_23 пішов на військову службу і з якихось невідомих причин військовослужбовці свою зброю не забрали. він знав що там знаходиться автомат, до того як його сховали брав його до рук, розбирав тощо. Про 4 артилерійські снаряди йому не було відомо. Він розумів що зберігання зброї є кримінальним правопорушенням, але свідомо не здав зброю, оскільки припускав, що доведеться захищати місто або захищати родину. На час вказаних подій він працював в гуманітарному розмінуванні під егідою королівства Норвегія, працював змінами, тижнями не перебував у місті Миколаєві. Певного місця проживання у зв`язку тривалими відрядженнями не мав, проживав у дівчини, інколи ночував в квартирі по АДРЕСА_3 . ОСОБА_12 раніше до 07.09.2023 не бачив. З ОСОБА_19 його познайомив власник квартири ОСОБА_23 і до квартири вона не заходила. Про наявні у нього тілесні ушкодження від ОСОБА_12 повідомляв співробітників слідчого ізолятора. Останній раз ОСОБА_23 він бачив влітку 2023 за місяць до вказаних подій. Він користувався вказаною квартирою без договору оренду, безплатно.

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2023 о 20:30 год. ОСОБА_12 просив вжити заходи реагування до наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який 07.09.2023 приблизно о 19:10, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 намагався його вбити шляхом пострілу з невстановленої стрілецької зброї в область голови, наніс удари руків`ям пістолету в обличчя та бив ногами у тулуб, Очевидцем події був знайомий ОСОБА_12 - ОСОБА_25 (т.1 а.с. 208).

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2023 о 20:40 год. ОСОБА_13 просив вжити заходи реагування до наглядно знайомого чоловіка який 07.09.2023 приблизно о 19:10, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 намагався його вбити шляхом пострілу з невстановленої стрілецької зброї в область потилиці. Очевидцем події був знайомий ОСОБА_13 - ОСОБА_12 - ОСОБА_25 ( т.1 а.с. 209).

У відповідності до протоколу огляду місця події від 07.09.2023 з 20:10 до 22:00 год. - ділянки місцевості 10х10 м. навпроти паркану будинку по АДРЕСА_2 і межує з будинком по АДРЕСА_7 (примітка суду - попередня назва вулиця Батуріна). На відстані 1,2 м. від куту вказаного паркану за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено предмет схожий на металеву гільзу жовтого кольору з маркуванням на денці MAS 9 mm PA, яку вилучено і упаковано. Між будинком АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 проходить ґрунтова пішохідна дорога, яка вкрита травою. За допомогою магніту на відстані приблизно 8 метрів з правої сторони у траві біля металевого паркану будинку АДРЕСА_8 виявлено предмет схожий на гільзу з металу жовтого кольору з маркуванням на денці MAS 9 mm PA, яку вилучено та упаковано. Біля металевого паркану на відстані приблизно 1 м. та на відстані 1, 5 м. від кам`яного паркану будинку АДРЕСА_2 та на відстані приблизно 7 м. від кута кам`яного паркану вищевказаного будинку виявлено 22 плями речовини бурого кольору, які розташовані в хаотичному порядку та мають розмірі від 1 х 1 см. до 8 х 8 см., з яких зроблений змив, який був упакований. на асфальтованому покритті на відстані приблизно 3 м. від металевих воріт будинку АДРЕСА_2 та на відстані приблизно 2 м. від виявленого об`єкту схожого на гільзу виявлено 9 плям речовини бурого кольору розмірами від 2х 2 см. до 8 х 8 см., з яких зроблений змив, який був упакований. на відстані приблизно 6 м. від 5-ти поверхового будинку АДРЕСА_9 та на відстані 21 м. від металевої хвіртки будинку АДРЕСА_2 виявлено 7 плям речовини бурого кольору, з яких зроблений змив, який був упакований (т. 1 а.с. 209-216).

На підставі рішення прокурора від 11.09.2023 у потерпілих були відібрані зразки крові.

Згідно висновку 605-і судової імунологічної експертизи від 25.09.2023 кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

У відповідності до висновку 606-і судової імунологічної експертизи від 25.09.2023 кров ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку 607-і судової імунологічної експертизи від 06.10.2023 на марлевих серветках зі змивами, наданих на експертизу, знайдена кров людини при серологічному досліджені якої, виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі від ОСОБА_13 та виключається від ОСОБА_12 .

У відповідності до протоколу затримання від 07.09.2023 ОСОБА_6 було фактично затримано того ж дня о 22:10 через підозру про вчинення замаху на вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При особистому обшуку було виявлено та вилучено належні ОСОБА_6 речі: футболку білого кольору з плямами бурого кольору схожі на кров в ніжній частині з права та у верхній частині зліва, зроблені змив з обох рук, проведене фотографування кросівок. Серед зауважень ОСОБА_6 було проведення обшуку автомобіля без участі захисника і відсутність самого протоколу обшуку автомобіля.

Згідно протоколу від 07.09.2023 впізнання за фотографіями з 23:35 до 23:45 ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу як стріляла за вказаних обставин зі стрілецької зброї в область голови та спричинив удари руків`ям пістолету в обличчя та ногами в область тулуба.

Згідно протоколу від 07.09.2023 впізнання за фотографіями з 23:15 до 23:30 ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_6 як особу як стріляла за вказаних обставин зі стрілецької зброї в область голови, заподіявши тілесні ушкодження.

У відповідності до протоколу впізнання за фотографіями від 14.10.2023 свідок ОСОБА_26 впізнала ОСОБА_6 як орендаря з червня 2022 квартири АДРЕСА_10 , яку йому здав ОСОБА_27 і який проживав у квартирі сам.

За результатами обшуку санкціонованого 08.09.2023 слідчим суддею з метою відшукання зброї задіяної проти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і проведеного того ж дня в квартирі АДРЕСА_10 були виявлені предмет схожий на автомат АКС -74 № НОМЕР_1 , 4 арт. 30 мм. снаряди, набої калібру 5,45 мм. в загальній кількості 701 штука, 17 набоїв калібру 9 мм., деталі автомату та споряджені магазину до автомату, копія паспорту на ім`я ОСОБА_6 . Від підпису протоколу обшуку ОСОБА_6 , який користувався послугами захисника, відмовився через неналежність йому цієї квартири. (т. 1 а.с. 101-105). Учасником обшуку була голова ОСББ даного будинку ОСОБА_26 , мешканка цього ж будинку.

12.09.2023 на підставі відповідного рішення прокурора від 11.09.2023 у ОСОБА_6 були відібрані зразки букального епітелію та сліди папілярний візерунків ( т.1. а.с. 108-110).

Згідно висновку молекулярно - генетичної експертизи від 28.09.2023 ( т. 1 а.с. 132 - 148) встановлено генетичні ознаки букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 1.1), клітин з ядрами без домішку крові людини виявлених на предметі зовні схожий на автомат АКС-74 з маркуванням № НОМЕР_1 (об`єкти №№ 2.2 (поверхня руків`я автомату), 2.3 (поверхня прикладу), 2.4 (поверхня спускового гачку), 2.5 (поверхня затвору), 2.6 (поверхня оптичного прицілу), 2.7 (поверхня глушника), 2.8 (поверхня ременю автомату)), магазині "1" (об`єкт № 3.1), магазині "3" (об`єкт № 5.1)), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові людини виявлених на предметі зовні схожий на автомат АКС-74 з маркування № НОМЕР_1 (об`єкт № 2.1), магазині "2" (об`єкт № 4.1), магазині "4" (об`єкт № 6.1), які є змішаними та для ідентифікації непридатні.

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові людини виявлених (магазині "1"(об`єкт № 3.1) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 та невстановленої особи жіночої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові людини виявлених на предметі зовні схожий на автомат АКС-74 з маркування № НОМЕР_1 (об`єкти №№ 2.2, 2.3, 2.4) та магазині "3" (об`єкт № 5.1), є змішаними та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові людини, що домінують в об`єктах №№ 2.2, 2.3, 2.4, 5.1 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові людини виявлених на предметі зовні схожий на автомат АКС-74 з маркування № НОМЕР_1 (об`єкти №№ 2.5, 2.6, 2.7, 2.8) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 1.1).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак математично нікчемна.

Згідно висновку судової балістичної експертизи від 27.09.2023 (т. 1 а.с. 150-160) наданий на експертизу предмет є стрілецькою вогнепальною зброєю - бойовим 5,45-мм автоматом Калашникова зі складаним прикладом (АКС-74), № НОМЕР_1 , 1984 р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу, CPCP. Автомат виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби. Автомат призначений для стрільби патронами калібру 5,45 мм (5,45х39 мм).

Предмети у кількості 108 шт., з числа наданих на експертизу, є боєприпасами 5,45-мм військовими патронами із кулею зі сталевим осердям (5,45х39 мм). Патрони виготовлені промисловим способом.

Предмети у кількості 12 шт., з числа наданих на експертизу, є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами із кулею підвищеної пробивної здатності (5,45х39 мм). Патрони виготовлені промисловим способом.

Надані на експертизу патрони в загальній кількості 120 шт. придатні для стрільби, в тому числі з наданого на експертизу 5,45-мм автомату Калашникова зі складаним прикладом (АКС-74), № НОМЕР_1 , 1984 р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР.

У відповідності до висновку судової балістичної експертизи від 20.09.2023 (т. 1 а.с. 166-169) надані на експертизу 581 патрон є боєприпасами. Надані 581 предмет є 5,45-мм (5,45х39 мм) військовими патронами, 74 з яких із трасуючою кулею. Патрони виготовлені промисловим способом. Надані патрони призначені для зброї калібру 5,45 мм (5,45х39 мм): автоматів "АК-74", "АКС-74"... Крім того, дані патрони можуть використовуватися для стрільби з переробленої вогнепальної зброї або ж виготовленої саморобним способом відповідного калібру.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 19.09.2023 (т. 1 а.ч. 174 - 179) один предмет, з числа наданих на експертизу, є складовою частиною вогнепальної зброї, а саме цівкою до 5,45-мм автомату Калашникова (АК74, АКС74, АК74Н, АКС74Н).

Один предмет, з числа наданих на експертизу, є складовою частиною вогнепальної зброї, а саме дуловим гальмом-компенсатором до 5,45-мм автомату Калашникова (АК74, АКС74, АК74Н, АКС74Н).

Один предмет, з числа наданих на експертизу, є складовою частиною вогнепальної зброї, а саме пістолетним руків`ям до автоматів (кулеметів) конструкції Калашникова.

Один предмет, з числа наданих на експертизу, є складовою частиною вогнепальної зброї, а саме ствольною накладкою газових трубок до автоматів (кулеметів) конструкції Калашникова.

У відповідності до висновку судової балістичної експертизи від 19.09.2023 надані на експертизу 19 предметів до боєприпасів не належить. Надані на експертизу 7 патронів з полімерного пакета, один патрон із паперового конверта та одна гільза із паперового конверта, які мають маркувальні позначення на денцях "МАС 9 мм РА", виготовлені одним виробником, а саме: фірмою ZBROIA® (ЗБРОЯ) м. Харків, Україна. Надані на експертизу 10 патронів з полімерного пакета, які мають на денцях "ПС9 мм РА", виготовлені одним маркувальні позначення виробником, а саме: фірмою "Шмайсер", м. Вишневе, Україна.

Встановити приналежність наданих на експертизу 19 предметів до певної партії не є можливим, через відсутність достатніх ідентифікаційних даних (примітка суду - у досліджувальній частині висновку експерт встановив, що вказані предмети збігаються з конструкцією та і технічними характеристиками з складовими частинами пістолетних патронів несмертельної (травматичної) дії).

Відповідно до висновку судової вибухово - технічної експертизи від 06.11.2023 (т. 1 а.с. 194-202) надані на дослідження чотири предмети є чотирма 30-мм пострілами унітарного заряджання з осколково-фугасно-запалювальним (ОФЗ) снарядом. Надані на дослідження чотири 30-мм постріли унітарного заряджання з осколково-фугасно-запалювальним (ОФЗ) снарядом споряджені вибуховою речовиною. Надані на дослідження чотири предмети є вибуховими пристроями промислового виготовлення військового призначення 30-мм пострілами унітарного заряджання з осколково-фугасно-запалювальним (ОФЗ) снарядом, які відносяться до бойових припасів основного призначення - для ураження людей і об`єктів.

Згідно висновку судової медичної експертизи №827 від 14.09.2023 у ОСОБА_12 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани виличної ділянки голови зліва, наявності чужорідного тіла в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва без пошкодження кісток черепу. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від дії кулі при пострілі із будь-якої пневматичної зброї. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові 07.09.2023 року, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Потерпілому могло бути спричинено два постріли із будь-якої пневматичної зброї. При нанесенні тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений лівою стороною тіла до нападника (нападників).

Відповідно до висновку додаткової судової медичної експертизи 1009 від 10.11.2023 у ОСОБА_12 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани виличної ділянки голови зліва, наявності чужорідного тіла в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва без пошкодження кісток черепу. Будь-яких судово-медичних даних, що дозволяють говорити про характер зброї із якої був здійснений постріл травматичної або пневматичної дії не мається. Дані тілесні пошкодження небезпечними для життя потерпілого не являються, згідно «Правилам визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

У відповідності до висновку судової медичної експертизи №826 від 25.09.2023 у ОСОБА_13 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани потиличної ділянки голови, крововиливу під тверду та м`яку оболонку головного мозку лівої тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від дії кулі при пострілі із будь-якої пневматичної зброї. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 07.09.2023 року, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Будь-яких судово-медичних даних про розташування потерпілого до нападника нападників не мається.

Відповідно до висновку додаткової судової медичної експертизи 1008 від 10.11.2023 у ОСОБА_13 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани потиличної ділянки голови, крововиливу під тверду та м`яку оболонку головного мозку лівої тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови. Будь-яких судово-медичних даних, що дозволяють говорити про характер зброї із якої був здійснений постріл травматичної або пневматичної дії не мається. Дані тілесні пошкодження небезпечними для життя потерпілого не являються, згідно «Правилам визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

Згідно протоколу слідчого експерименту від 10.10.2023 за участі потерпілого ОСОБА_13 він показав на місці події, що 07.09.2023, приблизно о 18:00 год., він разом зі своїм товаришем ОСОБА_28 та ОСОБА_17 сиділи у кафе біля буд. 54/1 по вул. Південній в м. Миколаєві. ОСОБА_19 раніше скаржилася ОСОБА_29 на поведінку ОСОБА_6 , який звинувачував її у крадіжці мобільного телефону. В цей час до будинку під`їхав ОСОБА_30 на своєму автомобілі. ОСОБА_29 підійшов до ОСОБА_31 біля будинку, та вони поспілкувавшись між собою потиснули один одному руки та розійшлись. ОСОБА_29 зайшов знову до кафе, а ОСОБА_32 зайшов до себе додому. Через деякий час в кафе зайшов ОСОБА_32 , який був вже перевдягнутий в іншу одежу, та сказав ОСОБА_29 , щоб той вийшов на двір з ним поговорити. ОСОБА_29 вийшов з кафе за ОСОБА_33 , а слідом за ОСОБА_29 вийшов і він. Вони пішли за кафе. У ОСОБА_31 спереду висіла чоловіча сумочка. Спереду йшов ОСОБА_32 , потім ОСОБА_29 , а останнім йшов він, на відстані один від одного 2-3 метри. ОСОБА_29 запитав у ОСОБА_31 чи вони йдуть битися, на що ОСОБА_32 сказав, що потрібно поговорити. Учасники слідчого експерименту пройшли за ОСОБА_13 до між будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 . Зайшовши між вказаних будинків ОСОБА_32 почав щось шукати в своїй сумочці. Діставши з сумочки пістолет ОСОБА_32 намагався вистрілити декілька разів в область живота ОСОБА_29 , але пострілів не було. ОСОБА_29 намагався вдарити ОСОБА_31 , але ОСОБА_32 вдарив ОСОБА_29 руків`ям пістолету по обличчю. Після цього ОСОБА_29 впав на землю та ОСОБА_32 почав бити ногами ОСОБА_34 в область живота, та зробив прицільний постріл ОСОБА_35 в область голови сказавши: здохни, додавши образливе слово. Потерпілий ОСОБА_13 показав на манекені, як саме ОСОБА_32 вдарив руків`ям пістолету в область обличчя ОСОБА_29 , в результаті чого останній впав на землю, наніс удари ногою в область живота та здійснив постріл в область голови ОСОБА_29 . Він почав підбігати до лежачого ОСОБА_29 та ОСОБА_32 здійснив йому один постріл в область голови на відстані близько одного метра. І тоді він розвернувся і відбіг від лежачого ОСОБА_29 та стріляючого ОСОБА_31 . Потерпілий ОСОБА_13 показав як саме стріляв йому в голову.

При перегляді відеозапису цього слідчого експерименту додатково до тексту протоколу видно, що потерпілий ОСОБА_13 пояснив свій мотив піти за ОСОБА_12 та ОСОБА_6 з метою попередити конфлікт. Після того, як ОСОБА_6 почав шукати щось в своїй сумочці, то ОСОБА_12 у нього запитав чи шукає той ножа? Той розвернувся тримаючи в руках пістолет і одночасно говорячи: «Так, ножичок!». Він підбіг саме до ОСОБА_12 , тому що подумав, що ОСОБА_6 того застрелив і той здійснив постріл коли він трохи нахилився до ОСОБА_12 , він почув що його поранило, одразу розвернувся і забіг за кут паркану. Повернувся на місце після того, як ОСОБА_6 пішов, в цей час ОСОБА_12 вже був на ногах із затьмареною свідомістю, тримався за паркан.

В ході судового розгляду 29.04.2024 від потерпілого ОСОБА_13 надійшла заява про відмову від пояснень і висловлювань наданих при проведенні слідчого експерименту. Проте це не позбавляє відомостей отриманих під час слідчого експерименту доказової сили, оскільки вони об`єктивно не спростовані, у т.ч. самим потерпілим ОСОБА_13 .

Згідно протоколу слідчого експерименту від 12.10.2023 за участі потерпілого ОСОБА_12 він показав, що 07.09.2023 він разом з ОСОБА_36 та своєю дівчиною ОСОБА_17 в післяобідній час сиділи у кафе та грали у доміно (потерпілий показав на кафе). ОСОБА_19 проживає поряд в будинку АДРЕСА_5 по сусідству з ОСОБА_37 . ОСОБА_19 скаржилась йому, що ОСОБА_32 звинувачував її у крадіжці мобільного телефону. Через деякий час до будинку під`їхав ОСОБА_32 на своєму автомобілі. Учасники слідчого експерименту пройшли за потерпілим до будинку АДРЕСА_5 , та потерпілий показав місце, де він спілкувався з ОСОБА_33 . В ході бесіди потерпілий сказав ОСОБА_38 , щоб він себе поводив адекватно та не чіплявся до його подруги. ОСОБА_32 погодився, вони потиснули один одному руки, і він пішов назад у кафе, а ОСОБА_32 пішов додому. Через деякий час ОСОБА_32 вийшов з дому, переодягнувся та взявши з собою сумочку, підійшов до кафе, де він сидів разом з ОСОБА_39 та ОСОБА_19 . ОСОБА_32 покликав його поговорити і він вийшов з кафе, а за ними вийшов і ОСОБА_40 . ОСОБА_32 сказав йому, щоб він пішов разом з ним. Вони направилися за кафе. ОСОБА_32 йшов з переду, а за ним йшли він та ОСОБА_40 . Учасники слідчого експерименту пройшли за ОСОБА_12 між будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 . Коли вони йшли, то він запитав у ОСОБА_31 куди він його веде. Зайшовши між будинків ОСОБА_32 почав щось шукати у своїй сумочці. Він запитав у ОСОБА_31 : «Ти що ніж дістаєш?». І в цей момент ОСОБА_32 розвернувся та тримаючи в руках пістолет намагався стрельнути в нього на відстані приблизно 2-х метрів. ОСОБА_32 декілька разів натиснув на спусковий гачок пістолету, але пострілу не відбулося. Він запитав у ОСОБА_31 : «Що не вийшло?» та здійснив спробу вибити пістолет з рук ОСОБА_31 , але ОСОБА_32 наніс один удар руків`ям пістолетом йому по обличчю, в результаті чого він впав на землю на правий бік, та зі словами «Здохни!» з додаванням образливого слова ОСОБА_32 здійснив один постріл з пістолету в область голови, від чого він почав втрачати свідомість. Потім ОСОБА_32 побачивши ОСОБА_41 відразу здійснив постріл з пістолету в Лісецького. ОСОБА_32 наніс йому ще три удари ногою в область живота, коли він лежав на землі. Потерпілий ОСОБА_12 продемонстрував на манекені, як саме ОСОБА_32 наносив йому удар пістолетом по обличчю, здійснив один постріл в голову, коли він лежав на землі та наніс три удари ногою в область живота.

При перегляді відеозапису цього слідчого експерименту додатково до тексту протоколу видно, що потерпілий ОСОБА_12 під час того, як ОСОБА_6 зупинився і почав, будучи оберненим до нього та ОСОБА_13 спиною, щось шукати у сумці, обґрунтовано припустив, що той шукає ножа, оскільки як йому було відомо, той користувався ножем у протиправних цілях, і про це вголос і сказав, але той раптово розвернувся тримаючи в руках пістолет, націлився в нього і сказав: "Так, ножичок" (10 хв.). Також, коли ОСОБА_13 почав підбігати до місця бійки ОСОБА_6 побачив це і сказав "А і ти також, здохни!" з додаванням образливого слова і одночасно вистрелив у того. Стріляв у нього та ОСОБА_13 по одному разу. Рану на лівій щоці, що йому потім зашивали, припускає однаково вірогідно могла з`явитися як від удару руків`ям пістолета так і від пострілу. Не пам`ятає впевнено чи впав від пострілу чи від удару пістолетом. Ударив його, лежачого ще раз руків`ям пістолету по обличчю та не менше трьох разів ногами по печінці. Після цього ОСОБА_6 одразу убіг, а на звуки пострілів збіглися перехожі та ОСОБА_19 .

При допиті в суді потерпілого ОСОБА_12 , той пояснив, що подія почалась з того, що він хотів зробити зауваження ОСОБА_6 через те, що той розмовляє з його дівчиною, ОСОБА_17 , неналежним чином з приводу того, що вона нібито вчинила крадіжку у того телефону. Вона за декілька днів до даної події про йому розповіла, що ОСОБА_6 її ображає. Він перебував в магазині за адресою - АДРЕСА_7 . В той день він випив одну пляшку пива. Він побачив як ОСОБА_6 під`їхав на автомашині до будинку, де проживав і де проживає ОСОБА_19 в різних під`їздах. Знайомими вони до цього не були, не спілкувалися, бачив його в цьому будинку зрідка. Він підійшов до нього, почали розмовляти, ніякого словесного конфлікту між ними не було, хоча він визнає, що розмовляв на підвищених тонах, але погроз йому не висловлював. ОСОБА_6 на це сказали лише "добре". Розговор закінчився як він зрозумів на розумінні обох ситуації і ОСОБА_6 пішов додому, а він пішов до магазину. Через 15-20 хвилин ОСОБА_6 повернувся, покликав його, він пішов за ним, під час дороги ОСОБА_6 нічого не говорив. За ним пішов його знайомий ОСОБА_13 , якого він за собою не кликав. ОСОБА_6 з приводу присутності ОСОБА_13 нічого не говорив. Він вважає, що ОСОБА_13 пішов щоб розборонити їх якщо почнеться бійка. Він припускав, що може ОСОБА_6 хоче подратися. ОСОБА_6 на відстані пари метрів від нього дістав пістолет чорного кольору, спочатку пістолет дав осічку, він, в свою чергу, спробував відняти пістолет, ОСОБА_6 ударив його руків`ям пістолета в область під носом, а потім він здійснив постріл в нього в попав в область вилиці, а потім коли він лежав під парканом ще один раз здійснив постріл. Після того як відбувся постріл, то він нічого не пам`ятає, першим спомином є те, що ОСОБА_13 допомагав йому підвестися. Потім підбігли якійсь діти. Потім прибігла ОСОБА_18 і допомогла їм дійти до магазина і там їм почали робити перев`язки, тому що текла кров з ран. Приїхала швидка медична допомога, потім поліцейські, хтось з присутніх пригадав номери машини ОСОБА_6 , потім в травмпункті їм надали допомогу. З тілесних пошкоджень у нього було незначне поранення голови та накладали шви на ліву щоку. На лікуванні в лікарні швидкої допомоги він не перебував, після маніпуляцій ввечері його відпустили. Їх з ОСОБА_13 відвезли до СМЕ на освідування. Наступного дня поїхав до госпіталю "Дубки", пройшов МРТ, виявилися, що істотних пошкоджень не було. З якою метою ОСОБА_6 в нього стріляв він не уявляє. З пошкоджень у нього були рани на голові в тильній частині від пострілу, в області лівої вилиці від пострілу і під носом від удару. Впевнений що у ОСОБА_6 була вогнепальна зброя, типу пістолет, не револьвер, і не пневматична зброя. Те, що це була зброя травматичної дії почув від працівників поліції. На місці події як він чув потім знайшли якійсь гільзи. Враховуючи, що перший постріл влучив йому в область лівої вилиці поблизу лівого ока, то травма могла бути заподіяна важка аж до смерті. Просив не призначати суворе покарання, вважає що строк перебування під вартою вже є достатнім покаранням. Отримав в якості компенсації від родичів ОСОБА_6 1500 доларів, але просив вирішити і задовольнити цивільний позов на розсуд суду за вирахуванням отриманої суми компенсації.

Суд зауважує, що покази потерпілого ОСОБА_12 в суді суттєво різняться від показів наданих ним під час проведення досудового розслідування (під час слідчого експерименту впевнено стверджував тільки при один постріл, коли він перебував положенні лежачі, а пострілу передувало заподіяння обвинуваченим ударів ногами по тулубу). В суді потерпілий вже стверджував про два постріли один до падіння,другий після, удар по обличчю був тільки один. Разом з тим, суд вважає, що саме первинні покази ОСОБА_12 при слідчому експериментів, які повністю згоджуються з показами потерпілого ОСОБА_42 при проведенні аналогічної слідчої дії через нетривалий час після події, та з показами свідка ОСОБА_43 щодо саме двох звуків пострілів, підлягають прийняттю до уваги. Причин зміни показів потерпілий не пояснив, неодноразово вказував в суді на хворобливий стан пам`яті після отримання численних контузій.

У відповідності до рапорту слідчого ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 09.09.2023 від працівника слідчого ізолятора у затриманого (прізвище, ім`я та по батькові не вказані) виявлені тілесні ушкодження, але виїзд слідчо-оперативної групи в нічний час неможливий.

У відповідності до довідки начальника ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" від 27.11.2023 по прибуттю ОСОБА_6 до цієї установи у нього були виявлені тілесні ушкодження у виді забою і набряку правої кисті, що було зафіксовано у Книзі повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення від 08.09.2023. До довідки додані письмові пояснення ОСОБА_6 , що дані тілесні ушкодження отриманні внаслідок бійки з потерпілими 07.09.2023, а також довідка медичної частини слідчого ізолятора з вказаним діагнозом.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона на час подій і на час дотепер працює головою ОСББ того будинку, де і проживає, по АДРЕСА_5 . В квартирі 4 цього будинку до початку повномасштабного вторгнення проживав син власниці квартири на ім`я ОСОБА_23 , а потім приблизно з літа 2022 року став проживати обвинувачений на ім`я ОСОБА_24 . Вона зробила висновок, що він проживав там, тому що проїжджав, уїжджав. Бачила його в середньому раз на тиждень, будь-яких документів вона у нього не питала, претензій до нього у неї не було, з нею здоровався. Вона була учасником обшуку у квартирі АДРЕСА_6 . За квартирою була заборгованість перед ОСББ, яку ОСОБА_24 чи власник квартири на момент подій не сплачували.

Свідок ОСОБА_43 суду показала, що проживає у будинку по АДРЕСА_5 у квартирі на 4 поверсі. ОСОБА_6 проживав до вказаних подій у іншому під`їзді на 1 поверсі, у квартирі АДРЕСА_11 . Вони до середини серпня 2023 мали добросусідські відносини, познайомилися через його сусідку. Один раз вона з другом приходили до нього в гості і вона бачила, що він там живе. Крім того, власник квартири ОСОБА_23 їй розповідав в той час, що ОСОБА_6 там проживає. Квартира 4 використовувалась не періодично, а постійно: постійно стояла поруч автомашина, постійно був увімкнене світло, з квартир чувся шум музики і гучних вечірок, вона його бачила, приїжджав систематично до квартири на обід. На той момент вона не працювала. У серпні 2023 вона сиділа поруч з будинком в магазині у подружки, він їй зателефонував до неї і потім підійшов, сказав, що це напередодні був в стані сп`яніння через що пропав телефон Айфон, 2 тисячі доларів, водійське посвідчення тощо. Через пару днів він запросив її поїхати до районному відділу поліції, але відвідування нічим не закінчилось. По геолокації він сказав, що телефон перебував в її під`їзді. Відносини зіпсувались 06.09.2023, коли він пізно вночі з вулиці почав голосно кричати, звинувачувати її у крадіжці телефону і нецензурно погрожувати. Вона по черзі зателефонувала подружці, потім своєму хлопцеві ОСОБА_12 , який її заспокоював і пообіцяв поговорити з ОСОБА_6 07.09.2023 до будинку під`їхав ОСОБА_6 на машині, до нього підійшов ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 в той день алкоголь не вживав), про щось розмовляли, потім ОСОБА_12 повернувся сказав, що все владнано. Через хвилин 10 у палатку заглянув перевдягнений в іншу одежу ОСОБА_6 і покликав ОСОБА_12 , за ОСОБА_12 пішов і ОСОБА_13 біля магазину ОСОБА_6 про щось коротко перемовився з ОСОБА_12 і вони пішли далі за кут. Невдовзі, приблизно через 5 хвилин, вона почула два звуки пострілів, одразу підбігли діти, які гуляли поруч на дитячій площадці і повідомили, що також чули постріли. Вона пішла в той бік і їй назустріч вийшов ОСОБА_6 , який сказав, що якщо один такий вчинок буде з її боку то він зітре її з землі, на ньому жодних поранень або крові видно не було, він при цьому тримався за сумку. Вона пішла далі і побачила, що спираючись на паркан йде ОСОБА_29 , який сказав, що йому ОСОБА_6 дав травматом по губі, у того були осічки пістолету, ОСОБА_13 , розповідав теж саме і також йшов невпевнено. У обох в крові були голови, вуха, шиї. Опіку на обличчі ОСОБА_12 вона не бачила, рана на вилиці мала форму ямки. Вони дійшли до магазину, надала їм першу допомогу, викликали швидку медичну допомогу, яка довезла їх до лікарні швидкої допомоги, звідти вони поїхали до РВ поліції. ОСОБА_6 вона ОСОБА_12 як свого хлопця раніше не представляла.

Свідок ОСОБА_44 суду показала, що ОСОБА_6 є її знайомим. Вона на час подій працювала в магазині навпроти житлового будинку, де проживала її подружка ОСОБА_45 . ОСОБА_6 почав проживати в будинку по АДРЕСА_5 з літа 2022 року. Якось ОСОБА_6 зайшов до неї в магазин, там була і ОСОБА_43 , і поскаржився, що пропав вчора вночі його телефон Айфон, гроші, документи на машині і сказав, що бачив, що ОСОБА_46 бачила його від того місця де він був і до їх будинку. Потім вони вдвох пішли шукати ці речі, потім повернулись оскільки нічого не знайшли. ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_43 і запропонував, для того щоб він її не підозрював в крадіжці проїхати разом з ним до Ленінського районного відділу поліції м. Миколаєва перевірити її на детекторі брехні. ОСОБА_43 на це погодилась, але через півгодини вони приїхали назад, оскільки ОСОБА_43 чула, що в розмові по телефону ОСОБА_6 відповіли, що такого прибору у них немає. Через пару днів о півночі їй зателефонувала ОСОБА_43 і в стані переляку поскаржилась на ОСОБА_6 , який з вулиці кричав їй погрози через те що вона вкрала його речі. Вона особисто чула з телефону ці крики ОСОБА_6 . Вона запропонувала ОСОБА_43 заспокоїтись, зателефонувати своєму хлопцю ОСОБА_12 , щоб він її захистив. Наступного дня вона приїхала до магазину і застала вже поранених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ОСОБА_6 не бачила. Вона одразу викликала швидку медичну допомогу. Про обставини події дізналася зі слів ОСОБА_43 і ОСОБА_12 . Бачила рани голови у обох, у ОСОБА_12 у т ч. в районі губи. ОСОБА_12 їй розповів, що за кутом будинку ОСОБА_6 ударив його руків`ям в губу, потім вистрелив йому в обличчя. У ОСОБА_12 була рана в області лівої вилиці. У ОСОБА_13 була рана в області потилиці і той розказав, що він отримав її через постріл ОСОБА_6 , коли нахилився до ОСОБА_12 . ОСОБА_13 був в гіршому стані ніж ОСОБА_12 , оскільки втрачав свідомість. ОСОБА_6 заходив інколи в магазин, склалися відносини як у знайомих, він сам їй повідомив, що проживає в цьому будинку. У неї щодо ОСОБА_6 не склалося враження, що він має відношення до військових. ОСОБА_12 і ОСОБА_6 до вказаних подій знайомим не були.

Свідок ОСОБА_47 суду показала, що ОСОБА_6 є батьком її дитини. перебували у стосунках з 2022 року. Спільно не проживали. ОСОБА_6 проживав з батьками. Востаннє бачились перед його затриманням у Корабельному районі, їхали разом в напрямку центру міста, і на шляху його затримала поліція. Вона пару раз відвідувала квартиру, якою користувався ОСОБА_6 , на 1 поверсі в Інгульському районі, але її адресу вона не знає і яке він має відношення до неї не знає. Вона бачила вдома у ОСОБА_6 предмет схожий на пістолет.

Експерт ОСОБА_48 суду показала, що проводила медичні експертизи стосовно потерпілих по медичній документації. Можливість зробити більш конкретний, ніж зроблений, висновок щодо характеру задіяної при нанесенні тілесних пошкоджень зброї - вогнепальної чи пневматичної, обмежена тією інформацією зібраною досудовим слідством. Висновок в основних експертизах про пневматичний вид зброї вона зробила з діагнозу від 07.09.2023 лікаря - нейрохірурга лікарні швидкої допомого про "пневмострільове кульове поранення". Само по собі розташування поранень на голові не враховується при оцінці тілесних ушкоджень, така оцінка надається власне травмам і їх наслідкам.

З позиції обвинувачення випливає, що висновок про вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, з вказаного в обвинуваченні мотиву ґрунтується, зокрема, з локалізації поранень заподіяних метальним знаряддям (припускаємо пістолетом) в район голови потерпілих, заподіяння пострілів з цього знаряддя з близької відстані, промовляння обвинуваченим до кожного з потерпілих перед пострілами побажання смерті, закінчення замаху у зв`язку з хибним уявленням обвинуваченого про смерть обох потерпілих. Стосовно ОСОБА_12 це випливає також із кількості і локалізації заподіяних тілесних ушкоджень перед вчиненням пострілу: руків`ям пістолета по обличчю і заподіяння кількох ударів ногами лежачому ОСОБА_12 ногами в область тулуба.

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

У постанові Верховного Суду України від 09.10.2018 у справі № 760/4968/15-к проаналізовані питання прямого та непрямого умислу, замаху, розмежування умисного вбивства від заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і впливу на розмежування пост кримінальної поведінки заподіювача шкоди.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів їм необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

У постанові касаційного суду від 11.05.2021 в справі № 737/838/16-к, була підтверджена актуальність роз`яснення, викладеного як в постанові ППВС України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», п. 4, так і в попередній вищевказаній постанові, що для визнання винуватим у замаху на вбивство обвинуваченню необхідно довести наявність в обвинуваченого прямого умислу на вчинення закінченого злочину, тобто що обвинувачена особа не лише передбачала можливість спричинення смерті, але й бажала настання саме такого наслідку. В цій постанові касаційний суд наголосив на важливості оцінки певної сукупності обставин, зокрема знаряддя злочину, кількість ударів, що свідчать про те, що обвинувачені не могли не передбачати можливість спричинення їх діями смерті і допускали такий наслідок. Водночас суд визнав в цій конкретній справі, що якщо засуджені припинили дії з власної волі, коли досягли своєї мети отримати можливість втекти і уникнути затримання, то характер нападу свідчить про байдуже ставлення засуджених до можливості спричинення смертельних поранень, однак без доведення наміру спричинити саме смерть потерпілим, він доводить лише наявність у них непрямого умислу на вбивство. За таких обставин дії засуджених мають кваліфікуватися залежно від наслідків, які вони спричинили.

У постанові касаційного суду від 03.09.2024 в справі № 205/5586/21 проаналізована усталена практика стосовно питання кваліфікації замаху на умисне вбивство і наголошено, що якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальності за замах на вбивство. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично настали.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому характеризується у цьому випадку не лише непрямим, а ще й неконкретизованим (невизначеним) умислом. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру і тяжкості. А оскільки особа за невизначеного умислу одночасно передбачає різні за характером і тяжкістю наслідки, але фактично реалізується лише один з них, кримінальна відповідальність настає за наслідки, що настали фактично.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Виходячи з сукупності встановлених обставин події, суд не вважає, що інкримінований обвинуваченням закінчений замах на кваліфіковане вбивство поза розумним сумнівом є доведеним.

Момент закінчення замаху на умисне вбивство обвинувачення ув`язує з нібито хибним усвідомленням обвинуваченого, що він вбив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і як наслідок залишив місце вчинення злочину.

Проте, ОСОБА_13 після здійснення в нього одного пострілу і отримання поранення голови негайно убіг за кут паркану, наздогін йому не стріляли, обвинувачений його не переслідував, тобто якщо бути точним, то обґрунтованого припущення, що ОСОБА_13 загинув, у обвинуваченого бути не могло. Відсутність об`єктивних доказів про поведінку обвинуваченого протягом незначного часу, коли він зостався наодинці з ОСОБА_12 , який перебував без тями і до того, як він залишив місце події, щодо виявлення або не виявлення загибелі останнього, а також реакції на останній випадок, свідчать про припускаємий характер обвинувачення в цій частині. Тобто на переконання колегії суддів у випадку наявності умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_12 , обвинувачений не мав очевидних перешкод для його реалізації та у разі дійсного наміру на позбавлення того життя, мав можливість довести його до кінця, проте він цього не зробив, при цьому йому ніхто в цьому не заважав.

З цього випливає. що обвинувачений діяв з неконкретизованим умислом щодо наслідків застосування вказаного метального знаряддя.

Тип використаного метального знаряддя (пневматичне або вогнепальне з набоями несмертельної дії), характеристики снарядів (вага, матеріал, швидкість) об`єктивно не встановлені. При проведенні судових медичних експертиз стосовно поранень отриманих потерпілими, експерт визначитися з типом метального засобу не зміг через відсутність достатніх вихідних даних, а при допиті в суді роз`яснив, що локалізація пошкоджень в районі голови не впливає на тяжкість оцінки завданих тілесних ушкоджень.

Факт застосування саме вогнепального метального засобу зі слів потерпілих та свідка ОСОБА_49 через характерний звук пострілу не може бути встановлений судом, оскільки в такому разі технічні характеристики метального знаряддя будуть встановлені не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивній оцінці, яку не можливо перевірити.

Невідомість кінетичних характеристик метального знаряддя, який використовував ОСОБА_6 , і лише однократне вчинення ним пострілу по кожному з потерпілих, також підтверджують висновок суду про непереконливість обвинувачення щодо прямого умислу.

Висловлене обвинуваченим побажання смерті, зафіксоване при проведенні слідчих експериментів з потерпілими, в умовах раптового конфлікту з особистих неприязних відносин за відсутності об`єктивних передумов на заподіяння її не може вважатися доказом на реальне виконання замаху на вбивство.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа (тобто відсутня подія); 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Джерела доказів в даному кримінальному провадженні в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 - ст. 115 КК України вичерпані.

Але в даному випадку виправдувальний вирок не підлягає постановленню, оскільки в діянні ОСОБА_6 по відношенню до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке помилково кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я стосовно кожного потерпілого.

Версія обвинуваченого стосовно заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим визнається судом неспроможною. При допиті в суді потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_50 , вони послідовно та узгоджено до показів один одного підтвердили розвиток подій до власне конфлікту 07.09.2023. При слідчому експерименті за участю потерпілих була озвучена нейтральна роль ОСОБА_13 і переконливо, у відповідності до показів ОСОБА_12 , отримання ним поранення потиличної області голови саме коли він нахилився перевірити стан ОСОБА_12 . Оскільки обидва постріли влучили в ціль, то немає причин сумніватися, що вони були прицільними. Обґрунтованих сумнівів сторона захисту при дачі показів свідків та потерпілого не висловлювали, передбаченими процесуальним законом засобами їх спростування або перевірки не домагалися. Отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень (руки), що підтверджено довідками слідчого ізолятора не спростовує заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 пістолетом і не підтверджує рукопашної бійки між ними.

Стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України воно є переконливо доведеним сукупністю узгоджених між собою доказів: показами свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_51 щодо користування і проживання квартирою, де були найдені відповідні предмети, обвинуваченим починаючи ще за рік до вказаної події, відсутність відомостей про можливих інших володільців цих речей, зокрема і через не вказівку на таких осіб самим обвинуваченим, наявністю біологічних слідів походженням від обвинуваченого на усій поверхні вогнепальної зброї. Формальне визнання вини обвинуваченим лише в частині обізнаності про зберігання речей, що є предметом злочину, в квартирі таким насправді не є. Як вже вказувалось, обвинувачений не вказав на досудовому розслідуванні та в суді на конкретних осіб, які, за його версією, зберігали в його житлі зброю, боєприпаси. Це є підставою для оцінки таких його показів як ухилення від відповідальності шляхом уведення розслідування хибним шляхом. Суд оцінює як неправдоподібні покази обвинуваченого про невідомість йому зберігання в його житлі артилерійських боєприпасів протягом року за умови обізнаності щодо тайника під стелею та його вмісту. Посилання захисту на зберігання зброї з метою відбиття атаки на місто, суд також відкидає: доказів на відношення ОСОБА_6 до сил оборони або руху спротиву суду не надано.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 про стягнення компенсації моральної шкоди ґрунтуються на заподіянні стосовно них ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 - ст. 115 КК України, отримання тілесних пошкоджень, через це фізичного болю, триваючих наслідків для психічного стану - дратівливості, втрати нормального сну. Компенсацію оцінили кожен в 100 тис. грн. ( т.1. а.с. 64-80).

В ході судового розгляду 29.04.2024 від потерпілого ОСОБА_13 надійшла заява про відсутність компенсаційних вимог, через отримання від матері обвинуваченого відшкодування, а також про відмову від пояснень і висловлювань наданих при проведенні слідчого експерименту ( т.1. а.с. 126). Це має наслідком залишення його цивільного позову без розгляду

В ході розгляду справи потерпілим ОСОБА_12 була подана заява про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого через виплату йому компенсації ( т.1 а.с. 218). Але з урахуванням його позиції в суді, що йому таким чином компенсована частина з заявлених позовних вимог, то суд враховує це визначаючи йому розмір компенсації моральної шкоди, яка беззаперечно була завдана протиправними діями ОСОБА_6 у вигляді болю від поранення, лікування, переживання психічних наслідків протиправних дій по відношенню до нього. Достатнім розміром відшкодування моральної шкоди, яка присуджується на підставі пп. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, за вирахуванням вже виплаченої суми компенсації потерпілому ОСОБА_12 є сума 20 тис. грн.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, належать до категорії кримінальних проступків та тяжкого злочину, а також дані про особу обвинуваченого і його репутацію.

ОСОБА_6 з 12.06.2023 до 04.10.2023 працював в міжнародній гуманітарній організації, де характеризувався позитивно (т.1 а.с. 37). Батько є інвалідом 3 групи безстроково (т.1 а.с. 38). Має постійне місце проживання (т.1 а.с. 39). Має одну неповнолітню дитину (т.1 а.с. 40), зі слів має ще одну малолітню дитину. Під час інкримінованих події зі слів здобував другу вищу освіту (т. 1 а.с. 42).

Звертався до наркологів з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни без ускладнень (т.1 а.с. 48). Згідно характеристики дільничного офіцера поліції характеризується негативно (т.1 а.с. 49).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише при реальному застосуванні до нього кримінального покарання.

При цьому суд вважає за доведеними правопорушеннями призначити реальне покарання, виходячи з наступного.

Так, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України було здійснене ОСОБА_6 із застосуванням завчасно заготовленого метального знаряддя, по відношенню до двох раніше не знайомих осіб, в якості реакції на зауваження щодо його неправомірної поведінки по відношенню до ОСОБА_43 , непропорційно до конкретної обстановки, оскільки реальної загрози йому дії потерпілих не несли, що було переконливо доведено в суді. Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 відбулось передчасно, без жодних ознак реального загрози ОСОБА_15 . Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визначається набуттям ним та зберіганням технічно справної стрілецької зброї з великою кількістю боєприпасів, оснащеної спеціальними технічними засобами для підвищення ефективності її застосування (глушником, оптичним прицілом), а також вибухівки у виді артилерійських снарядів, яка уявляє собою підвищену суспільну небезпеку через потужність та не вибірковість при її ініціації. Враховуючи відсутність будь-якого відношення обвинуваченого до військової служби та правоохоронних органів, а також обґрунтованих припущень щодо використання протиправно набутої зброї в правомірних цілях, враховуючи кількість набутої зброї, це дає підстави для призначення реального покарання.

Остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України на думку суду слід визначити за принципом часткового складання призначених покарань, що відповідатиме меті виправлення обвинуваченого.

ОСОБА_6 було затримано 07.09.2023 (т. 1 а.с. 42-43). Запобіжний захід у вигляді тримання слід продовжити до набрання вироком законної сили. На підставі ст. 100 КПК України слід вирішити долюречових доказів. Також з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в тому обсязі, який був документально підтверджений.

Резолютивна частина

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити таке покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України - обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк 5 років;

На підставі ч. 1 ст. 70, пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання ОСОБА_6 - 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_6 до строку відбування покарання строк затримання і попереднього ув`язнення, рахуючи з 07.09.2023 з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 29712,12 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди 20000 гривень.

Речовими доказами, які зберігаються у ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області, розпорядитися таким чином:

Квитанція 198 на зберігання речових доказів (т. 1 а.с. 161): автомат Калашникова АКС - 74 № НОМЕР_1 , 1984 р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу, CPCP, ПББС (глушник), 4 магазина, 116 патронів - передати у володіння та розпорядження Збройних Сил України для використання за призначенням, а стріляну гільзу, марлевий тампон, фрагмент паперу в конверті, дві первинні упаковки - знищити.

Квитанція 720 на зберігання речових доказів ( т.1 а.с. 163): зразки букального епітелію ОСОБА_6 - знищити.

Квитанція 192 на зберігання речових доказів (т. 1 а.с. 171): 579 патронів передати у володіння та розпорядження збройних Сил України, 2 патрона в демонтованому стані - знищити.

Квитанція 193 на зберігання речових доказів ( т.1 а.с. 181): цівка, стволове гальмо - компенсатор, пістолетне руків`я, ствольна накладка газових трубок - знищити.

Квитанція 187 на зберігання речових доказів (т. 1 а.с. 190):18 патронів - знищити.

Квитанція 205 на зберігання речових доказів (т. 1 а.с. 217): залишки 4-х 30 мм. снарядів - знищити.

Квитанція 734 на зберігання речових доказів (т. 2): змиви крові, зразки крові потерпілих - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3