справа № 208/1278/25
провадження № 1-кс/208/1552/25
УХВАЛА

28 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000613 від 08.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із клопотанням, в якому просить накласти арешт мобільний телефон «Xiaomi Redmi 11 pro», imei НОМЕР_1 , з сим-картами.

До судового засідання прокурор, який повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явився, але подав заяву про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що відповідно до повідомлення ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях військові службові особи військової частини НОМЕР_2 в період часу з 01.01.2023 до теперішнього часу, зловживаючи службовим становищем, організували злочинну схему з привласнення бюджетних коштів, шляхом протизаконного нарахування та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям вказаної частини, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, в ході досудового слідства встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 , яка на теперішній час розміщується на території Донецької області, а саме:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оперативною інформацією перебуває на посаді вогнеметника 1 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , старший солдат, м.т. ,.

2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за оперативною інформацією перебуває па посаді старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , солдат, м.т. НОМЕР_5 .

3. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , за оперативною інформацією перебуває на посаді вогнеметника 1 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , солдат, м.т. , НОМЕР_7 ;

4. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , за оперативною інформацією перебуває на посаді вогнеметника 3 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , солдат, м.т. НОМЕР_9 , .

5. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за оперативною інформацією перебуває на посаді командира 2 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , молодший сержант, м.т. 063733733.

6. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за оперативною інформацією перебуває на посаді командира роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_3 , молодший лейтенант, м.т. , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, в ході огляду виписки руху коштів по розрахунковому рахунку ОСОБА_11 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 встановлено, що після отримання додаткової винагороди ОСОБА_12 одразу переводив гроші іншим військовослужбовцям, а саме:

- 19.07.2024 отримав 100308,37 гривень одразу перерахував ОСОБА_13 100300 гривень,

- 21.08.2024 отримав 100308,37 гривень одразу перерахував ОСОБА_9 100300 гривень,

- 28.09.2024 отримав 100308,36 гривень одразу перерахував Незгода Заза 100308, 36 гривень,

22.10.2024 отримав 100308,36 гривень одразу перерахував невстановленій особі номер на карту НОМЕР_10 в сумі 100308,05 гривень.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_12 20.05.24, 21.05.24, 22.05.24, 23.05.24, 24.05.24, 24.06.24, 12.07.24, 13.07.24, 14.07.24, 15.07.24, 17.07.24, 18.07.24, 19.07.24 здійснював операції за допомогою своєї банківської карти, перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 . Показав, що у в/ч НОМЕР_11 військову службу ніколи не проходив, однак отримував заробітну плату та додаткову винагороду із розрахунку 100000 гривень. При цьому, отримані в якості додаткової винагороди кошти в період часу з травня 2024 року до лютого 2025 року постійно перераховував на різноманітні рахунки, які йому надавав військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_15 . Також зазначив, що жодного разу бойові завдання не виконував на позиціях та місцях дислокації не перебував.

09.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем мешкання Незгоди Зази, а саме за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Xiaoini Redmi 11 pro», imci НОМЕР_1 , з сим-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

09.04.2025 вищевказані предмети та документи, залучено в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000613, тобто вказане майно є доказом, оскільки може бути використаним як доказ факту та обставин кримінального правопорушення. Тобто вищезазначене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Окрім цього, в кримінальному провадженні планується проведення ряду судових експертиз, з метою виявлення та фіксації відомостей, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на обставини скоєння кримінального провадження, є підстави вважати про наявність ризиків передбачених абз.2 ч.І ст. 170 КПК України, а саме: про можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних вище речових доказів.

Також слід зауважити, що в разі не застосування заборони на використання мобільного телефону «Xiajmi Rcdmi 11 pro», imci НОМЕР_1 , з сим-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , це може привести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення просить накласти арешт на вказане майно.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 11 pro», imei НОМЕР_1 , з сим-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1