ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8399/25
провадження № 1-кс/753/1177/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький Кіровоградської обл., громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2025 слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотаннями про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке 25.04.2025 внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001667.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001667, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2025 приблизно о 22 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебував неподалік будинку №24/4 по вулиці Ревуцького в місті Києві та у цей час у останнього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у власності потерпілої - ОСОБА_7 а саме: мобільний телефон марки «ZTE BLADE A35 4/64 GB» синього кольору в прозорому силіконовому чохлі, вартістю 2 739,20 грн, з сім-картою НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не становить, сумку чорного кольору марки «COACH» темно-коричневого кольору з паском через плече, яка матеріальної цінності не становить, блютуз колонку, яка матеріальної цінності не становить.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 24.04.2025, близько 22 год 40 хв, перебуваючи у дворі біля будинку №24/4 по вулиці Ревуцького в місті Києві, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та вдарив рукою в область лівого ока, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю. ОСОБА_5 продовжував завдавати численні удари руками і ногами ОСОБА_7 , яка перебувала в цей час на землі.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів вищевказаним майном потерпілої.

Відкрито заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_5 , утримуючи його при собі, зник з місця злочину та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілій на загальну суму 2 739,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Також, на переконання слідчого та прокурора, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник у судовому засідання заперечувала щодо задоволення клопотання. Стверджувала, що стороною обвинувачення не доведено доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу. У разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила визначити розмір застави. На запитання слідчого судді повідомила, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, а також Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та повідомив, що немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду або впливати на свідків та потерпілу. Просив застосувати відносно запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він має намір вступити до Збройних сил України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 25.04.2025 о 16 год 45 хв ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України.

25.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця події від 25.04.2025 за адресою: вул. Ревуцького, буд. 24/4 у місті Києві; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 25.04.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2025; протоколом перегляду відеозапису від 25.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025; протоколом дпиту свідка ОСОБА_10 від 25.04.2025, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград (Кропивницький) Кіровоградської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок), статусу ВПО не має, та проживає (зі слів) за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то враховуючи, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, а також Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України, то вказане може слугувати для суду підставою того, що підозрюваний може вчинити новий злочин.

Крім того, підозрюваний не працює, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а відтак у слідчого судді не має сумнівів, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення має надзвичайно високий ступінь.

Наявність ризику того, що підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів та уникнення кримінальної відповідальності, може бути визнано на даній стадії процесу (Jarzynski проти Польщі, § 43), в разі наявності відповідних обставин.

Враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а також обставини вчиненого, які зазначені у підозрі, показах потерпілої та свідків, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик має місце.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаним ризикам.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове тримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваного, будуть не дієвими для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Прокурор в судовому засідання просив не визначити підозрюваному розмір застави.

За наявності підстав визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадження.

Разом з тим, у контексті обставин цього кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23.06.2025 включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 год. 45 хв. 25.04.2025.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 23.06.2025 обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.04.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1