Провадження № 1-кс/752/7481/25
У Х В А Л А

05 вересня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0002609 від 02.09.2025 року слідчою відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

встановив:

слідча відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0002609 від 02.09.2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно під час дії воєнного стану вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

У ході проведеного досудового розслідування встановлено, що 02.09.2025 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного доступу потрапив до приміщення магазину «ЕВА», ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ - 32007740), що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 20-А. Під час перебування у вище вказаному магазині ОСОБА_4 на вітрині магазину виявив парфуми «Antonio Banderas 200 мл.», вартість яких становить 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та парфуми «Roccobarocco Last», вартістю 1599 грн. 20 коп., без урахування ПДВ.

В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чуйна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме парфумів «Antonio Banderas 200 мл.», вартістю 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та парфумів «Roccobarocco Last», вартістю 1599 грн.

20 коп., без урахування ПДВ.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв з вітрини парфуми «Antonio Banderas туалетна вода 200 мл.», вартістю 1759 грн. 20 коп. без урахування ПДВ та поклав їх в пакет білого кольору, який тримав при собі, після чого ОСОБА_4 взяв до рук парфуми «Roccobarocco Last» вартістю 1599 грн. 20 коп., без урахування ПДВ та почав рухатись в напрямку виходу з приміщення зазначеного магазину. Під час того як ОСОБА_4 проходив через антикрадіжні рамки тримаючи в руках парфуми «Antonio Banderas туалетна вода 200 мл.», дії останнього були помічені співробітником магазину ОСОБА_7 , яка одразу в свою чергу висунула вимогу ОСОБА_4 зупинитись та повернути товар. Однак, в подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його протиправні дії були помічені співробіником магазину, але маючи на меті корисливий мотив та бажання довести свій злочинний умисел до логічного завершення, проігнорував вимоги ОСОБА_7 , щодо повернення товару, та вибіг з приміщення магазину «ЕВА», ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 20-А. В подальшому ОСОБА_7 почала наздоганяти ОСОБА_4 та прохала останнього зупинитись та повернути товар, однак ОСОБА_4 ігноруючи прохання ОСОБА_7 побіг в невідомому напрямку та зник з поля зору останньої.

Покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, завдав ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ - 32007740), матеріальної шкоди в розмірі 3 358 грн. 40 коп.

02.09.2025 року, в порядку статті 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано та 03.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час розгляду клопотання прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обгрунтовану підозру, пред`явлену ОСОБА_4 , 09.12.1987 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також зважаючи на те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, посилаючись на те, що повідомлення про підозру є необгрунтованим, ризики відсутні,

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку сторони захисту, підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, встановлено наступне.

У провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002609 від 02.09.2025 року.

03.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК Україн, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні даними про його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи впливати на свідків та потерпілих у кримінальному правопорушенні, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Як видно зі змісту рішення ЄСПЛ (В. Проти Швейцарії,14379/88 від 26.01 1993 року) небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.

У зв"язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні та, які підтримав прокурор у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи впливати на свідків та потерпілих у кримінальному правопорушенні, в якому підозрюється.

Відтак, враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Разом з цим, слідчий суддя, враховує вимоги ст. 183 КПК України, відповідно до якої при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе визначити розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідної до якої розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому втрата застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення даних про особу підозрюваного, наявність обґрунтованих ризиків, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави підозрюваному що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму в розмірі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) 00 копійок (у національній грошовій одиниці), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На думку слідчого судді саме такий розмір застави здатний забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження.

Разом з цим, обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 40, 113, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 206 КПК України слідчий суддя,-

ухвалив:

клопотання внесене в кримінальному провадженні №0002609 від 02.09.2025 року слідчою відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, громадянина України, уродженця м. Костянтинівки, Донецької області, зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, до 21 години 31 хвилини 31 жовтня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в межах, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму в розмірі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок (у національній грошовій одиниці), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: отримувач: ТУДСАУ в місті Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача UA1012089; призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від … (дата та № квитанції).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО № 13.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО № 13 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Киїського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1