Справа №295/7484/25
УХВАЛА

щодо розгляду заяви про відвід прокурора

20.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 від 03.05.2025 та не задоволення її, а також просить задоволити заяву про відвід прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 від процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000046.

Обґрунтовуючи вимоги заявник зазначає, що в рамках кримінального провадження слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира згідно з ухвалою від 26.03.2025 задоволено подану ним скаргу, скасовано постанову прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про вчинення слідчих, процесуальних дій. Всупереч процесуальному рішенню слідчого судді, прокурор ОСОБА_4 повторно 30.04.2025 прийняв постанову про відмову в задоволенні поданого ним 09.12.2024 клопотання, яка є ідентичною за змістом попередній.

На думку заявника в діях прокурора ОСОБА_4 наявні обставини, які викликають сумнів в його неупередженості, оскільки, на його думку прокурор свідомо не бажає виконувати вимоги ухвали слідчого судді, не задовольняє подані ним клопотання, не сприяє збиранню доказів, проведенню слідчих дій та оголошенню підозри, тобто прямо перешкоджає здійсненню швидкого, ефективного, неупередженого та всебічного кримінального провадження, прокурор демонструє відверту упередженість до нього, а тому відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України просить відвести прокурора ОСОБА_4 від здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_3 вказує, що 03.05.2025 він звернувся до керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з заявою про відвід прокурора ОСОБА_4 , проте отримав лист з відмовою, яку вважаєпротиправною.

В судовому засіданні 20.06.2025 ОСОБА_3 подану заяву підтримав з підстав, викладених в ній. Вважає, що дії прокурора перешкоджають проведенню досудового розслідування, що викликає сумнів в його неупередженості і об`єктивності, що в свою чергу є підставою для його відводу.

Прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 заперечував щодо заявленого відводу. Пояснив, що в кримінальному провадженні №0000046 старшим групи прокурорів, які уповноважені здійснювати досудове розслідування, визначений ОСОБА_6 , він також входить до групи прокурорів, проте фактично процесуальне керівництво здійснює інший прокурор. У зв`язку з перебуванням старшого групи прокурорів на лікарняному, він за розпорядженням керівника розглянув клопотання ОСОБА_3 та 09.12.2024 прийняв постанову про відмову в його задоволенні. Постанова про відмову в задоволенні клопотання від 09.12.2024 була скасована слідчим суддею 26.03.2025 виключно з підстав неявки прокурора в судове засідання, хоча жодне повідомлення про виклик в судове засідання йому не надходило, про розгляд відповідної скарги йому не було відомо. В ухвалі слідчого судді від 26.03.2025 не надавалась оцінка розгляду по суті клопотання заявника і наявності підстав для прийняття відповідного процесуального рішення. На виконання вимог ухвали слідчого судді, розглянувши повторно клопотання ОСОБА_3 , вивчивши матеріали кримінального провадження, він дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Крім того, зауважив, що заява про відвід має бути обґрунтованою, натомість заявником не надані докази його упередженості, як прокурора в кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Щодо визнання протиправною бездіяльності керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Однією з вимог скарги ОСОБА_3 є визнання протиправною бездіяльності керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 від 03.05.2025 та не задоволення її.

Слідчим суддею встановлено, що 03.05.2025 ОСОБА_3 звернувся до керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону із заявою про відвід прокурора ОСОБА_4 , в якій просив відвести прокурора ОСОБА_4 від виконання обов`язків прокурора у кримінальному провадженні №0000046, притягнути його до дисциплінарної відповідальності та призначити нового процесуального керівника (а.с. 17-19).

15.05.2025 на заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора від 03.05.2025 направлена відповідь за підписом заступника керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , в якій заявнику роз`яснено, що заява про відвід прокурора в кримінальному провадженні розглядається слідчим суддею, повідомлено, що процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000046 від 01.10.2024 здійснюється старшим групи прокурорів ОСОБА_6 (а.с. 28).

В частинах 1, 2 статті 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Згідно з ч. ч. 1. 2 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» керівник окружної прокуратури, до повноважень якого прирівняні керівники спеціалізованих прокуратур (на правах окружних): представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; організовує діяльність окружної прокуратури; у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у окружній прокуратурі; забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури та стажування прокурорів - стажистів окружної прокуратури; призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України; видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

Отже, виходячи із наведених вище правових норм керівник органу прокуратури не наділений повноваженнями розглядати і вирішувати питання про відвід прокурорів в конкретному кримінальному провадженні та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, а відтак відсутні підстави вважати, що керівник спеціалізованої прокуратури допустив неправомірну бездіяльність щодо розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 та не задоволення її.

Щодо заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи наявність підстав для відводу прокурора, заявник посилався на те, що дії прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000046, які полягають в тому, що він неправомірно відмовляє в задоволенні клопотань заявника про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, не враховує висновки слідчого судді, які були наведені в ухвалі про скасування постанови прокурора про відмову в задоволенні клопотання, що викликає обгрунтовані сумніви в його неупередженості і об`єктивності.

Згідно зі ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, слідчому, дізнавачу, прокурору, може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, відвід повинен бути вмотивованим та, відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КПК України, такий відвід розглядає слідчий суддя.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

В ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід прокурора, враховуючи зміст ст. 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, слідчий суддя дійшла висновку, що обставини, які б свідчили про упередженість чи зацікавленість прокурора ОСОБА_4 та його перешкоджанні досудовому розслідуванню у цьому провадженні, відсутні.

Сама по собі незгода заявника з процесуальними діями прокурора і його власні переконання, які не підтверджені, що вони містять ознаки складу будь-якого правопорушення, які є особистими судженнями і не обґрунтовуються фактичними доказами, не є підставою для відводу.

Обгрунтовуючи підстави для відводу заявник вказує, що прокурором не врахований зміст ухвали слідчого судді, відповідно до якої була скасована постанова прокурора ОСОБА_4 від 11.12.2024 про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язано посадових осіб Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону розглянути заяву-клопотання ОСОБА_3 від 08.12.2024 у строки та порядку, які передбачені ст. 220 КПК України.

Проте, зі змісту цієї ухвали слідчим суддею встановлено, що в ній відсутня будь-яка оцінка правомірності прийнятого прокурором процесуального рішення по суті заявленого клопотання. Фактично в ухвалі зазначено, що в судове засідання прокурор, слідчий не з`явились, матеріали кримінального провадження не надали, а тому слідчий суддя обмежений щодо об`єктивного розгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні посилався на те, що виклик про розгляд скарги не отримував, а тому не мав об`єктивної можливості заперечувати доводи поданої ОСОБА_3 скарги та довести правомірність прийнятого рішення.

Слідчий суддя звертає увагу, що скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора надійшла до Богунського районного суду м. Житомира 24.03.2025, ухвала за результатами судового розгляду прийнята 26.03.2025 без участі учасників судового розгляду, а відтак слідчий суддя визнає переконливими доводи прокурора в цій частині щодо його відсутністі під час розгляду скарги.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що зміст ухвали слідчого судді від 26.03.2025 не є обгрунтованою підставою вважати про неправомірність прийнятого прокурором рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , які б свідчили про його упередженість і необ`єктивність під час виконання процесуальних повноважень прокурора.

Отже, за результатами розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено обставин, які унеможливлюють здійснення прокурором процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000046, не підтверджено, що процесуальні дії і рішення прокурора в кримінальному провадженні свідчать про його упередженість або наявність іншої зацікавленості в результатах досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що заява про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону, яка полягає в нерозгляді заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 від 03.05.2025.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 25.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1