Справа №760/9982/24 1-кп/760/2118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: судді - ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000579 від 25.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000579 від 25.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засідання, захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження за № 0000579 від 25.02.2024 року, за фактом обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства зазначаючи, що з 09.08.2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

Прокурор ОСОБА_4 із заявленим клопотанням захисника погоджується.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримує повністю захисника.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в наступному.

19 лютого 2024 року ОСОБА_3 приблизно о 17 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 28/1, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, повторно, таємно, з корисливих мотивів вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, діючи повторно, за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд» за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 28/1, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, підійшовши до прилавку та взяв товар, а саме: десять стартових пакетів оператора мобільного зв`язку «Vodafone» Super Net Pro, вартістю 116,67 грн, без урахування ПДВ, кожен, так 1166,67 грн без урахування ПДВ, які сховав під куртку, в яку був одягнутий, після чого підійшов до прилавку із тютюновими виробами та взяв три пачки цигарок «Sobranie» KS SS Blacks, вартістю 87,50 грн., без урахування ПДВ, кожна, та 262,50 грн без урахування ПДВ, які помістив всередину кишені спортивних штанів в які був одягнутий.

Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі таємне викрадене вище вказане чуже майно, вийшов за межі розрахункових кас, не розрахувавшись за викрадені товари вийшов з магазину, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на свій розсуд.

Так, ОСОБА_3 ,здійснив крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Сільпо-фуд» на загальну суму 1429,17 грн без урахування ПДВ.

Цивільний позов у кримінальному провадженні під час судового розгляду не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 03.07.2023, 09.07.2023, 07.08.2023, 12.08.2023,14.08.2023, 22.08.2023, 30.08.2023 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 1 342 грн. 00 коп.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки майна на загальну суму 1429,17 грн. без урахування ПДВ, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 25.02.2024 року в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: штани чорного кольору марки «Goldi», кросівки світлого кольору - передати в розпорядження власнику; оптичні диски із відеозаписами з камер відео спостереження, які розташовані в приміщенні магазину «Сільпо» - залишити в матеріалах кримінальної справи.(а.п. 55,57)

Копію ухвали суду надіслати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1