Справа № 932/9766/24
Провадження № 1-кс/932/3642/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся зі скаргою представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , в який просить визнати поважною причиною пропуску строку для подання скарги та зобов`язати посадову особу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 30 липня 2024 року №4060/2136 та розпочати досудове розслідування.

Вказана скарга була подана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 18.10.2024 року, що підтверджується відомостями із системи «Електронний суд».

Скаргу обґрунтовано тим, що 30 липня 2024 року ВЧ НОМЕР_1 звернулася до ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КК України) стосовно самовільного залишення військової частини під час воєнного стану військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , що свідчить про вчинення останнім кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 407 КК України. Станом на 17 жовтня 2024 року до військової частини НОМЕР_1 повідомлення від уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про розгляд вказаного повідомлення не надійшло.

У судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 не з`явився. Про розгляд скарги був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представник скаржника надав заяву про розгляд скарги за відсутності представника, та просив скаргу задовольнити.

ТУ ДБР, розташованого в м. Краматорську, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вказаних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України передбачено - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчим суддею встановлено, що заяву про вчинення кримінального правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську було подано 30.07.2024 року.

Зазначена скарга подана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 18.10.2024 року.

У скарзі представник ВЧ НОМЕР_1 ставить питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, однак, жодних доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку до скарги не надано.

Відповідно до ст.116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на звернення зі скаргою до слідчого судді, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

При вирішенні питання про поновлення строку на оскарження зазначеної бездіяльності слідчому судді суд виходить із того, що визначений процесуальним законом десятиденний строк для подання скарги слідчому судді є достатнім для реалізації права на оскарження відповідної бездіяльності. При цьому особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

З тих підстав, що скарга подана після встановленого строку на оскарження бездіяльності слідчого, а особа, яка її подала не підтвердила поважності причин пропуску такого строку, приходжу до висновку про повернення її скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у поновлення процесуального строку на подання скарги.

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5