Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6060/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року суддя Подільського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засідання клопотання засудженого ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт.

В судове засідання засуджений не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Захисник в судовому засіданні просила не розглядати клопотання по суті, оскільки воно помилково подано до Подільського районного суду м Києва, а має подаватись до Київського апеляційного суду.

Прокурор не заперечив.

Суд, перевіривши клопотання дійшов до наступного висновку.

Скасування арешту майна регулюється ст. 174 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Як встановлено з клопотання, арешт, який просить скасувати заявник, накладений постановою б/н від 02.12.2008 старшого слідчого прокуратури міста Ялта у кримінальній справі № 1-15/2009 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 69, п.п. «г», «е» ст. 93, ч. 2 ст. 17, п.п. «г», «е» ст. 93 КК України в редакції 1960 року та ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках якої 25.05.2009 апеляційним судом Автономної Республіки Крим ухвалено вирок.

Відповідно до положень ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів (ч.1 ст.539 КПК України).

Частиною 2 ст.539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

У зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, розташованими на тимчасово окупованих територіях України, Розпорядженням Верховного Суду від 05.07.2022 за № 36/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змінено територіальну підсудність кримінальних проваджень.

Так, Подільському районному суду міста Києва підсудні справи Ялтинського міського суду АР Крим, Совєтського районного суду АР Крим, та Судацького міського суду АР Крим, територіальна підсудність яких змінена.

В той же час, справи, підсудні Апеляційному суду Автономної Республіки Крим, згідно з Розпорядженням Верховного Суду від 05.07.2022 за № 36/0/9-22, розглядаються Київським апеляційним судом.

Оскільки у кримінальній справі № 1-15/2009 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 69, п.п. «г», «е» ст. 93, ч. 2 ст. 17, п.п. «г», «е» ст. 93 КК України в редакції 1960 року та ч. 1 ст. 263 КК України Апеляційним судом Автономної Республіки Крим ухвалено вирок від 25.05.2009, а тому клопотання про скасування арешту майна не може бути розглянуте суддею Подільського районного суду м. Києва по суті та підлягає поверненню особі, яка його подала.

З огляду на зазначене вище та керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про скасування арешту майна у кримінальній справі - повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1