Провадження №: 1-кс/755/3005/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, про накладання арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003284 від 19.09.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1,2 ст. 255 КК України,-

в с т а н о в и в :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, під час санкціонованого обшуку у квартирі.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003284 від 19.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1,2 ст. 255 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з невстановленими в ході досудового слідства особами організували на території міста Києва діяльність з незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу - кокаїну.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 незаконно зберігає з метою збуту наркотичні засоби та психотропні речовини за своїм місцем проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2025 року слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, відповідно до ухвали суду, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки IPHONE (Imei 1: НОМЕР_1 ), мобільний телефон марки IPHONE (Imei 1: НОМЕР_2 ) із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Хіаоmі модель М18044С3С6, що було поміщено до спец. пакету №7211377.

Постановою слідчого, вищевказане майно визнано речовим доказом.

В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів. Крім того відомості, щодо незаконної діяльності останнього підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд проводився без повідомлення власників майна, їх захисників, представників чи законних представників, з підстав зазначених у клопотанні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте направив заяву у якій просить розглядати клопотання без його участі, вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши копії документів та матеріалів доданих до клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно, є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, вказане майно має значення доказу вчинення кримінального правопорушення, може містити сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки IPHONE (Imei 1: НОМЕР_1 ), мобільний телефон марки IPHONE (Imei 1: НОМЕР_2 ) із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Хіаоmі модель М18044С3С6, що було поміщено до спец. пакету №7211377 - із забороною користування та відчуження вказаними речами та предметами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя: