Справа № 201/6080/25
Провадження № 1-кс/201/2278/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000529, внесеного до ЄРДР 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної організації співробітником ФСБ рф ОСОБА_6 , залучено до співробітництва громадянин України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної організації.

Так, збір вищевказаної інформації ОСОБА_6 налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram». З цією метою ОСОБА_6 з використанням акаунту авторизованого в месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_7 », зареєстрованого під номером телефону НОМЕР_1 , створено чат-бот під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 для збору інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України.

Зокрема встановлено, що 25.02.2025 у період часу з 19 год. 03 хв. до 19 год. 40 хв. громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », авторизований під номером телефону НОМЕР_2 , з id, повідомив ОСОБА_6 у вказаний вище спосіб, інформацію про розміщення військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, прикріпивши до цього повідомлення фотознімок указаного ним місця, чим надав співробітнику іноземної спецслужби допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

У подальшому 25.02.2025 у період часу з 19 год. 52 хв. до 20 год. 01 хв. громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », авторизований під номером телефону НОМЕР_2 , з id, повідомив ОСОБА_6 у вказаний вище спосіб, інформацію про розміщення військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, прикріпивши до цього повідомлення графічне зображення (знімок екрану мобільного телефону) зі супутниковим знімком (ймовірно з програмного забезпечення «Карти» («Гугл») з позначкою зазначеного ним місця, чим надав співробітнику іноземної спецслужби допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

У своїй протиправній діяльності ОСОБА_5 використовував мобільний телефон «Poco X3 NFC» IMEI 1 НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , та сім-карту НОМЕР_2 , що прив`язана до акаунта « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в інтернет-месенджері «Telegram».

15.05.2025 о 11 год. 55 хв. ОСОБА_5 було затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КК України. Під час затримання, у ході особистого обшуку ОСОБА_5 , останній видав мобільний телефон «Poco X3 NFC» IMEI 1 НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

Вищевказаний телефон після вилучення був запакований і опечатаний у спосіб, що унеможливлює доступ до його вмісту без пошкодження цілісності сейф-пакету. Цього ж дня, він на підставі постанови слідчого від 15.05.2025 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000529.

Також, 15.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, якими є вищезазначені матеріальні об`єкти, вилучені під час проведення обшуку, для недопущення псування, зникнення, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження і пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню виникла необхідність у накладенні арешту на вказані вище речі.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Захисник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

15.05.2025 о 11 год. 55 хв. ОСОБА_5 було затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КК України. Під час затримання, у ході особистого обшуку ОСОБА_5 , останній видав мобільний телефон «Poco X3 NFC» IMEI 1 НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

15.05.2025 року постановою слідчого мобільний телефон «Poco X3 NFC» IMEI 1 НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025.

15.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене під час обшуку особи майно, слідчий суддя керується таким.

Частиною 3 статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному до ЄРДР 03.04.2025, на предмет, який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному до ЄРДР 03.04.2025, а саме: мобільний телефон «Poco X3 NFC» IMEI 1 НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1