Провадження №1-кп/447/68/25
Справа №447/1314/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження № 000 від 17.11.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_5

потерпіла: ОСОБА_6

потерпілий: ОСОБА_7

встановив:

17 листопада 2023 року приблизно о 06 год. 24 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автопоїздом у складі тягача «SCANIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і причіпа «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним автодорогою М-06 сполученням «Київ-Чоп», на 585 км у с. Розвадів Стрийського району Львівської області порушив вимоги чинних розділів ПДР України, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (підпунктів «б» та «д») та 18.1, які знайшли свій прояв в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та при наявності такої потреби, не зупинився, тим самим не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_8 , який в цей час переходив дорогу по пішохідному переході зліва на право відносно траєкторії руху автопоїзда, що призвело до наїзду на пішохода.

В результаті вказаної ДТП пішохід ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав закриту черепно мозкову травму, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки головного мозку, що ускладнилось розвитком набряку головного мозку і згодом, 24.11.2023 привело до настання смерті у лікувальному закладі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд врахувати, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, а тому просив суд призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 роки, покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Крім цього, просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на транспортний засіб, та стягнути витрати, пов`язані із залученням експертів.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та просив суд суворо не карати, не позбавляти права керувати транспортними засобами. Пояснив, що керував транспортним засобом трасою Київ-Чоп, зі швидкістю близько 60 км/год. у ранкову пору доби, за складних погодних умов - падав дощ, видимість була обмеженою. Проїжджаючи с. Розвадів у цей момент з-за автобуса, який стояв попереду, раптово вийшла людина, він почав гальмувати, однак причеп транспортного засобу зачепив пішохода. Після чого ОСОБА_3 з`їхав на обочину та викликав швидку допомогу, згодом приїхали працівники поліції. Обвинувачений зазначив, що під час перебування потерпілого в реанімації він самостійно розшукав його родичів та повідомив їм про обставини події.

Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати, що ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся. Зазначив, що провідував потерпілого під час перебування останнього у лікарні, підтримував з ним зв`язок, а також надавав допомогу в організації похорону.

Потерпілий ОСОБА_7 просив суд суворо не карати ОСОБА_3 , зазначив, що він матеріально допомагав у лікуванні батька, шкоду відшкодував. Крім цього, у судовому засіданні потерпілі подали заяву про відмову від цивільного позову, в частині цивільного позову провадження у справі просили закрити.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 ; копію витягу з реєстру територіальної громади №2023/009806644 від 29.11.2023, відповідно до якого, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; вимогу про судимість; копію посвідчення водія НОМЕР_3 виданого ОСОБА_3 ; довідку видану КНП «Жовківська лікарня» від 07.12.2023 №01-10/1325, про те, що ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває; висновок КНП «Миколаївська міська лікарня» від 17.11.2023 про те, що під час огляду ОСОБА_3 ознак сп`яніння у такого не виявлено; картки обліку адміністративних правопорушень ОСОБА_3 , характеристику ОСОБА_3 , яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області від 07.12.2023 №506, відповідно до якої ОСОБА_3 є ввічливим, товариським, вихованим. Від громадян скарг на його адресу не поступало; копію посвідчення серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_3 , про отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю; копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; договір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення від 26.06.2025, потерпілі зазначили, що грошові кошти отримали в повному обсязі; копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №97/25/1496/В від 28.04.2025; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань видану ОСОБА_3 ..

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, документи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить висновку про недоцільність застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання, оскільки обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, потерпілому відшкодував шкоду завдану внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, допомагав у лікуванні та організації похорону, враховуючи те, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, а його дохід безпосередньо пов`язаний із здійсненням вантажних перевезень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

26.09.2024 представник потерпілих адвокат ОСОБА_10 подав позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

26.06.2025 потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяву про відмову від цивільного позову, просили закрити провадження у справі в частині цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, враховуючи те, що цивільні позивачі заявили про відмову від цивільного позову, суд вважає, що відмову цивільних позивачів від цивільного позову слід прийняти, провадження у справі в частині цивільного позову закрити у зв`язку із відмовою позивачів від позову.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 3 (три) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 13252 гривні 40 копійок.

Скасувати арешт майна, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2023 у справі №461/9875/23 (провадження №1-кс/461/6599/23) на сідловий тягач марки «SCANIA R420» р.н. НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «KOEGEL S24» р.н. НОМЕР_6 .

Речові докази по справі, а саме: сідловий тягач марки «SCANIA R420» р.н. НОМЕР_1 із напівпричіпом марки «KOEGEL S24» р.н. НОМЕР_6 повернути власнику.

Прийняти відмову цивільних позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення закрити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1