КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4869/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2025, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2025, про арешт майна.

Просив накласти арешт на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал на криптовалютних гаманцях, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , гаманець НОМЕР_3 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та обслуговується криптобіржою «Binance» (Nest Services Limited).

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначав, що Головне управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокурори здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2025за ч. ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються що на території України діє злочинна організація, діяльність якої спрямована на впровадження шахрайських схем, спрямованих на заволодіння грошовими коштами третіх осіб в особливо великих розмірах.

За версією слідства, загальний план злочинної діяльності полягав у заволодінні чужими грошовими коштами, отриманими в якості здійсненої конвертаційної операції, під виглядом господарсько-правових відносин, без намірів на виконання відповідних угод, шляхом обману та зловживання довірою із використанням підконтрольних підприємств.

Розроблений причетними особами механізм вчинення злочинів передбачав використання створення у потенційного потерпілого впевненості, щодо вигідності даного партнерства та подальшого співпрацювання у сфері фінансових та віртуальних операцій.

Відтак, представник обмінного пункту «КИТ Group» ОСОБА_15 , 1995 р.н., повідомив, що 20.09.2024 громадяни України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 запропонували йому угоду щодо продажу безготівкових коштів на 1 186 190 євро та придбання на цю суму криптовалюти USDT. ОСОБА_15 погодився, залучив довірену особу, яка організувала перекази віртуальних активів USDT з його криптогаманців на гаманці, надані ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Загалом у період з 26.09.2024 по 18.10.2024 було переказано 1 245 682 USDT, що еквівалентно заявленій сумі.

Паралельно на рахунок компанії «Buildmat Production and Delivery KFT», підконтрольної ОСОБА_15 , надійшли кошти від «UAB ACUS VAISTINE» (Литва) на загальну суму 1 186 190 євро з призначенням «оплата по інвойсу». Згодом ОСОБА_16 і ОСОБА_17 надали до банку підроблені документи про невиконання договору та ініціювали повернення коштів відправнику.

У ході досудового розслідування встановлено, що «UAB ACUS VAISTINE» контролюється громадянами України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та громадянином Молдови ОСОБА_7 , які є співвласниками обмінного пункту «001k Exchange». ОСОБА_16 і ОСОБА_17 перебувають з ними у співпраці та фігурували у шахрайських схемах із криптоактивами.

26.09.2024 частину викрадених грошових коштів у розмірі 209 000 USDT було переведено на підконтрольний гаманець ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , НОМЕР_5 за хешами транзакцій: НОМЕР_6 та НОМЕР_7, які в подальшому з використанням т.зв. схем «міксер» з залученням ряду одноразових анонімних гаманців було додано до інших грошових коштів та виведено у готівкові кошти у розмірі 437 180 USDT.

В подальшому вказані віртуальні активи було переведено на підконтрольні транзитні гаманці, які належать власникам обмінного сервісу «001k Exchange», а саме:

- НОМЕР_8 за хешем транзакції НОМЕР_11

- НОМЕР_9 за хешем транзакції НОМЕР_12

- НОМЕР_10 за хешем транзакції НОМЕР_13

10.10.2024 за аналогічною схемою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , допомогли з обготівкуванням 405 000 USDT, частину з яких у розмірі 113 810 USDT обготівкували за допомогою підконтрольного їм обмінного пункту «001k Exchange», а частину у сумі 200 100 USDT виведено через криптовалютну біржу Kyrrex. Зокрема встановлено, що для виведення та легалізації 200 100 USDT було залучено підконтрольну особу, а саме знайомого ОСОБА_10 - громадянина України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який з використанням особистого облікового запису на платіжному сервісі «WL - UAB PaySaxas» що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_15 (криптовалютний гаманець ОСОБА_18 ).

Вказані віртуальні активи було переведено на підконтрольні транзитні гаманці, які належать власникам обмінного сервісу «001k Exchange» та в подальшому обготівковані в долари США.

Постановою слідчого від 31.03.2025 криптовалютні гаманці, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що обслуговується криптобіржою «Whitebit» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_11 задоволено частково.

Накладено арешт на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал, на гаманець НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що обслуговується криптовалютною біржою «Binance» (Nest Services Limited) зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe, Seychelles.

Зобов`язано криптобіржу «Binance» (Nest Services Limited) зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe, Seychelles, накласти арешт на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал, на криптовалютний гаманець НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя, виходив з того, що з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах володільців майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначив, що згідно ч.3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприйняв під час судового засідання або на отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Стверджував, що особи на майно яких накладено арешт, не перебувають у статусі підозрюваного, обвинуваченого та не є особами, які в силу законну несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

Звертав увагу колегії суддів, що у клопотанні прокурора не наведено жодного доказу, що джерело походження криптовалютних активів є предметом злочину чи отриманні незаконним шляхом.

В судове засідання у справі прокурор не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином були повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. З урахуванням думки представника власників майна, власників майна які не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, який належним чином був повідомлений про судове засідання, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника власників майна, в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останнй просив задовольнити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги представника власника майна колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києвіза процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокурори здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 08.01.2025 за ч. ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються що на території України діє злочинна організація, діяльність якої спрямована на впровадження шахрайських схем, спрямованих на заволодіння грошовими коштами третіх осіб в особливо великих розмірах.

План злочинної діяльності полягав у заволодінні чужими грошовими коштами, отриманими в якості здійсненої конвертаційної операції, під виглядом господарсько-правових відносин, без намірів на виконання відповідних угод, шляхом обману та зловживання довірою із використанням підконтрольних підприємств.

Розроблений причетними особами механізм вчинення злочинів передбачав використання створення у потенційного потерпілого впевненості, щодо вигідності даного партнерства та подальшого співпрацювання у сфері фінансових та віртуальних операцій.

Представник обмінного пункту «КИТ Group» ОСОБА_15 , 1995 р.н., повідомив, що 20.09.2024 громадяни України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 запропонували йому угоду щодо продажу безготівкових коштів на 1 186 190 євро та придбання на цю суму криптовалюти USDT. ОСОБА_15 погодився, залучив довірену особу, яка організувала перекази віртуальних активів USDT з його криптогаманців на гаманці, надані ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Загалом у період з 26.09.2024 по 18.10.2024 було переказано 1 245 682 USDT, що еквівалентно заявленій сумі.

Паралельно на рахунок компанії «Buildmat Production and Delivery KFT», підконтрольної ОСОБА_15 , надійшли кошти від «UAB ACUS VAISTINE» (Литва) на загальну суму 1 186 190 євро з призначенням «оплата по інвойсу». Згодом ОСОБА_16 і ОСОБА_17 надали до банку підроблені документи про невиконання договору та ініціювали повернення коштів відправнику.

У ході досудового розслідування встановлено, що «UAB ACUS VAISTINE» контролюється громадянами України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та громадянином Молдови ОСОБА_7 , які є співвласниками обмінного пункту «001k Exchange». ОСОБА_16 і ОСОБА_17 перебувають з ними у співпраці та фігурували у шахрайських схемах із криптоактивами.

26.09.2024 частину викрадених грошових коштів у розмірі 209 000 USDT було переведено на підконтрольний гаманець ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , НОМЕР_5 за хешами транзакцій: НОМЕР_6 та НОМЕР_7, які в подальшому з використанням т.зв. схем «міксер» з залученням ряду одноразових анонімних гаманців було додано до інших грошових коштів та виведено у готівкові кошти у розмірі 437 180 USDT.

В подальшому вказані віртуальні активи було переведено на підконтрольні транзитні гаманці, які належать власникам обмінного сервісу «001k Exchange», а саме:

- НОМЕР_8 за хешем транзакції НОМЕР_11

- НОМЕР_9 за хешем транзакції НОМЕР_12

- НОМЕР_10 за хешем транзакції НОМЕР_13

10.10.2024 за аналогічною схемою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , допомогли з обготівкуванням 405 000 USDT, частину з яких у розмірі 113 810 USDT обготівкували за допомогою підконтрольного їм обмінного пункту «001k Exchange», а частину у сумі 200 100 USDT виведено через криптовалютну біржу Kyrrex.

Встановлено, що для виведення та легалізації 200 100 USDT було залучено підконтрольну особу, а саме знайомого ОСОБА_10 - громадянина України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який з використанням особистого облікового запису на платіжному сервісі «WL - UAB PaySaxas» що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_15 (криптовалютний гаманець ОСОБА_18 ).

Вказані віртуальні активи було переведено на підконтрольні транзитні гаманці, які належать власникам обмінного сервісу «001k Exchange» та в подальшому обготівковані в долари США.

Постановою слідчого від 31.03.2025 криптовалютні гаманці, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що обслуговується криптобіржою «Whitebit» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Метою арешту віртуальних рахунків, які знаходяться на криптовалютних гаманцях є забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки вони перебувають у розпорядженні осіб, причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення та існує реальна загроза їх переховування від слідства з метою унеможливлення встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що слідчий суддя розглянувши клопотання прокурора дотримався вимог, якими регламентується вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0000012 від 08.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, можливе відношення до нього криптовалютни активів на криптовалютних гаманцях, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , гаманець НОМЕР_3 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та обслуговується криптобіржою «Binance» (Nest Services Limited), а тому слідчий суддя обґрунтовано частково задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку відповідно до постанови слідчого від 31.03.2025 визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як у ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів та встановлені вагомі обставини, які свідчать, що криптовалютні гаманці є засобом вчинення кримінального правопорушення, а саме слугують для маскування та приховування грошових коштів, а віртуальні активи, що розміщені на них отримані злочинним шляхом, тобто вказане майно може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не мають жодного відношення до кримінального провадження, не є підозрюваними в кримінальному провадженні, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3