Справа № 168/947/23 Провадження №11-кп/802/389/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 23.07.2023 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід застосувавши тримання під вартою строком на 60 днів до 13.06.2025 року включно із визначенням розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 23.07.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання в якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Клопотання мотивував тим, що на даний час ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені в ухвалі суду від 11.03.2025 року не зменшились та продовжують існувати. Окрім того, ОСОБА_7 порушує умови запобіжного заходу та був відсутній за місцем проживання, що підтверджено рядом рапортів працівників поліції, такі дії обвинуваченого є систематичними. ОСОБА_7 24.03.2025 року був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, обрано запобіжний захід Ковельським міськрайонним судом Волинської області. Також щодо обвинуваченого розглядається ще одне кримінальне провадження за ч.1 ст.296 КК України, обвинувальний акт скерований до суду.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 15.04.2025 року задоволено клопотання прокурора. Змінено раніше обраний запобіжний захід, застосовано тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 13.06.2025 року включно.

Виконання ухвали про зміну запобіжного заходу в частині затримання ОСОБА_7 з метою доставки останнього до місць тримання під вартою покладено на СПД № 3 (сел. Стара Вижівка) Ковельський РУП ГУНП у Волинській області.

ОСОБА_7 вирішено взяти під варту негайно в залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з 15.04.2025 року, тобто з моменту фактичного його затримання.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена всупереч вимогам КПК України та не в повній мірі відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що прокурором не в повній мірі доведено існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 буде уникати розгляду справи в суді та не доведено необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений вирішив піти на службу та укласти контракт з ЗСУ в період російської агресії, для чого відповідно пройшов медичну комісію, проходити медичну комісію він змушений був під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Укладеного контракту на проходження служби в ЗСУ обвинувачений ОСОБА_7 надати суду не зміг, оскільки існує певна процедура при його укладенні, яку на даний час і проходить ОСОБА_7 .

Просить скасувати ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 15.04.2025 року про зміну раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, відмовивши прокурору в задоволенні його клопотання.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000297 від 23.07.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 11.03.2025 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд першої інстанції, задовольняючи дане клопотання прокурора, в ухвалі зазначив, що під час розгляду клопотання прокурор не довів ризиків, передбачених п.п.3, 4, ч.1 ст.177 КПК України. Водночас, є доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки суду надано докази, що ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, вчиненого 24.03.2025 року, тобто у зв`язку з подіями, що відбулись в період, коли до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Встановлено, що відносно ОСОБА_7 в провадженні суду перебуває ще одне кримінальне провадження - проступок, який згідно з підозрою та обвинувальним актом він вчинив 14.02.2024 року близько 21 години 10 хвилин, в період, коли мав перебувати вдома за місцем проживання на виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Окрім цього обвинувачений порушив умови запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. З наданих до клопотання прокурора відеозаписів та рапортів судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , всупереч покладеному на нього обов`язку не відлучатись без дозволу суду з місця проживання, неодноразово допускав порушення умов домашнього арешту, не перебував за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідав, до працівників поліції, що приїжджали до його будинку не виходив, у зв`язку з чим працівники поліції були позбавлені можливості перевірити факт його перебування за місцем проживання.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на порушення покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлений ризик, зокрема, вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 об`єктивно існує та вже справдився і для його запобігання необхідно застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. При цьому інші запобіжні заходи не можуть запобігти встановленому ризику.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про необґрунтоване застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставними.

Даних, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять. Ні ОСОБА_7 , ні його захисником в ході розгляду справи як судом першої, так і апеляційної інстанцій не надано жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, а також того що останній потребує термінового лікування, матеріали справи також не містять.

Враховано судом і особу обвинуваченого, який є має постійне місце проживання, не працює, є не судимим, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, зокрема за ч.2 ст.296 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що його довіритель під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту проходив медичну комісію для укладення в подальшому контракту з ЗСУ, то дана обставина доведений ризик у кримінальному провадженні не зменшує та на правильність висновку щодо необхідності обрання до обвинуваченого саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливає.

Статтею 616 КПК України регламентовано порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.

За таких обставин суд обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід застосувавши тримання під вартою строком на 60 днів до 13.06.2025 року включно із визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді