ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0003700, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рингач, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 діб, до 08 жовтня 2025 року без визначення розміру застави. Визначено рахувати термін тримання під вартою з 09 серпня 2025 року.

Провадження № 11-кп/822/293/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 422-1 КПК України Доповідач: ОСОБА_9

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 .

Апеляційні вимоги мотивує тим, що рішення суду ухвалене з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його підозрюють у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, він не переховувався від органу досудового розслідування, не перешкоджав кримінальному провадженню і йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому, відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, суд зобов`язаний був відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

ОСОБА_7 , під час надання первинних показів, повідомив орган досудового розслідування, що він не наносив потерпілому ОСОБА_10 удару, від якого останній помер, що підтверджується двома судово-медичними експертизами і, як наслідок, зміною обвинувачення прокурором.

Таким чином, висновок суду про перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції, отримавши клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , не розглянув його та не відобразив результат у резолютивній частині рішення, чим порушив вимоги КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при постановленні оскарженої ухвали не дотримався.

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області знаходиться кримінальне провадження ЄРДР №0003700 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд керувався вимогами п. 3 ч. 2 с. 183 КПК України та зазначив, що ОСОБА_7 , з урахуванням зміни обвинувачення, на даний момент обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яке передбачає покарання до 5 років позбавлення волі. Також зазначив, що ОСОБА_7 не визнавав факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , від яких останній помер, що свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню.

Окрім цього, суд визнав доведеними посилання прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може ухилятися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, за наведеними приписами кримінального процесуального закону передбачено можливість обрання виняткового запобіжного заходу, щодо раніше не судимих осіб, які обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тільки у випадку доведення, що вказані особи, до цього часу, вже переховувались від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджали кримінальному провадженню або їм повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Окрім цього, матеріали провадження не містять доказів щодо переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню чи повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину.

В ході розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор не навів жодних підстав, визначених кримінальним процесуальним законом, за яких ОСОБА_7 міг бути продовжений винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Висновки суду першої інстанції про перешкоджання кримінальному провадженню, у зв`язку з невизнанням ОСОБА_7 на досудовому слідстві факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому є процесуальною позицією обвинуваченого, яка не може кваліфікуватися як перешкоджання кримінальному провадженню.

Відтак суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, безпідставно застосував закон (п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України), який в даному випадку не підлягав застосування, тобто допустив порушення п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, що є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів вважає, що прокурором у даному кримінальному провадженні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились.

Зокрема, ризик переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 1 ст. 119 КК України, санкція інкримінованої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи невідворотність реального відбування покарання, останній може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Також наявний ризик впливу з боку ОСОБА_7 на свідків, оскільки останній, перебуваючи на волі, може чинити на них тиск з метою схилити їх до зміни показів на свою користь.

Крім того, існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує також характер, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його тяжкість.

З урахуванням вказаного, а також даних про особу ОСОБА_7 , його вік, майновий стан, наявності місця проживання, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 гривень, з покладенням на нього, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Визначений розмір застави узгоджується із вимогами ст. 182 КПК України та позицією ЄСПЛ, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На думку судової колегії, перспектива втрати такого розміру застави буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам та забезпечення дотримання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не розглянув клопотання командира військової частини НОМЕР_1 і тим самим порушив вимоги КПК України є безпідставними.

Як командир військової частини НОМЕР_1 , так і його заступник, який безпосередньо підписав зазначене захисником клопотання, не є учасником даного кримінального провадження, а тому законом не наділені відповідними процесуальними правами та обов`язками, у тому числі і подавати до суду клопотання.

Відповідно, у суду не було підстав вказане клопотання розглядати та приймати по ньому процесуальне рішення.

У зв`язку з наведеним, ухвала Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. 176 - 178, 182, 193, 194, 196, 331, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень.

Одержувач коштів: Чернівецький апеляційний суд

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 42255464

Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Поточний рахунок отримувача: UA0082901

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 08 жовтня 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у виді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, прокурору або суду.

У разі невиконання покладених на обвинуваченого вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_9

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2