Номер справи 237/1334/21
Номер провадження 1-кп/171/142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.25 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000885 від 10.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Курахове, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, приватного підприємця, з вищою освітою, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Апостолівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Дане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 800/0/15-25 від 15.04.2025 року відряджено суддю Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_1 до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік з 21 квітня 2025 року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором ПП «Юг-Сервіс», з наділенням відповідних організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, тобто будучи службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, в рамках укладеного з Курахівською міською радою договору щодо виконання робіт: «Реконструкція: заходи з інженерного захисту від шкідливого впливу небезпечних геологічним процесів затоплення житлового будинку №11 по вул. Мечнікова у м. Курахове», в період з листопада 2016 року по березень 2018 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, посвідчив формально складені документи, що містили інформацію, яка не відповідала дійсності в частині вартості виконаних робіт, які з метою заволодіння бюджетними коштами використав та заволодів чужим майном бюджетними коштами в сумі 101 510 (сто одна тисяча п`ятсот десять) гривень 14 копійок, які були перераховані Курахівською міською радою на розрахунковий рахунок очолюваного ним приватного підприємства, за наступних обставин.

12.10.2016 між Курахівською міською радою в особі голови ОСОБА_6 , що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в України» (Замовник) і Приватне підприємство «Юг-Сервіс» в особі директора ОСОБА_4 , що діє на підставі Статуту (Учасник) укладено договір №2 про закупівлю робіт за державні кошти щодо виконання робіт: «Реконструкція: заходи з інженерного захисту від шкідливого впливу небезпечних геологічним процесів затоплення житлового будинку №11 по вул. Мечнікова у м. Курахове».

Відповідно до п. 4.1.1 вказаного договору Учасник зобов`язується виконати всі роботи в повній відповідності з кошторисами та будівельними нормами і правилами, передбаченими чинним законодавством України, цим договором та додатками до нього.

Так, ОСОБА_4 являючись директором ПП «Юг-Сервіс», та будучи наділеним відповідними організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями, тобто будучи службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, з листопада 2016 року по березень 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та у невстановленому слідством місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме використовуючи надані повноваження керівника представляти інтереси очолюваного приватного підприємства та право підпису від імені Учасника (Підрядника), достовірно усвідомлюючи факт того, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт на об`єктах: «Реконструкція: заходи з інженерного захисту від шкідливого впливу небезпечних геологічним процесів затоплення житлового будинку №11 по вул. Мечнікова у м. Курахове» в повному обсязі не виконано, посвідчив (особисто підписав) акти №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року, №3 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року, №4 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року, №4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, №5-6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, №7 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, №8 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року, №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 року на загальну суму 2 050 510 (два мільйона п`ятдесят тисяч п`ятсот десять) гривень 91 копійка, до якої у відповідності до вимог ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правил визначення вартості будівництва» занесені роботи та витрати на загальну суму 101 510 (сто одна тисяча п`ятсот десять) гривень 14 копійок, які фактично на об`єкті не виконані.

У подальшому, за невстановлених слідством обставин, вказані Акти надано Замовнику, а Замовником на підставі Актів №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року, №3 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року, №4 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року, №4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, №5-6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, №7 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, №8 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року, №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 року на розрахунковий рахунок ПП «Юг-Сервіс» перераховано бюджетні кошти в загальній сумі 2 050 510 (два мільйона п`ятдесят тисяч п`ятсот десять) гривень 91 копійка, з яких 101 510 (сто одна тисяча п`ятсот десять) гривень 14 копійок перераховано безпідставно, внаслідок чого ОСОБА_4 досяг кінцевої мети та привласнив (обернув бюджетні кошти на свою користь), отримавши можливість розпорядитись перерахованими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, в якому зазначено, що з моменту подій інкримінованого йому кримінального правопорушення минуло вже більше п`яти років.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності підтримав. Зазначив, що йому відомі і зрозумілі правові підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового засідання без його участі.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1)два роки-у разі вчинення кримінального проступку,за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі,чи у разі вчинення нетяжкого злочину,за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років -у разі вчинення нетяжкого злочину,крім випадку,передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4)десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.3 ст. 4 КК України).

Останній епізод діяння, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_4 вчинив в березні 2018 року.

Частиною 2 ст.191 КК України (в редакції Закону на час вчинення кримінального правопорушення) передбачена відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Частиною 1 ст.366 КК України (в редакції Закону на час вчинення кримінального правопорушення) передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що карається штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

На час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення положення статті 12 КК України діяли в редакції Закону від 15.11.2011 року.

01 липня 2020 року в Україні набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч. 2 ст.12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років; тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років(ч.2, 4, 5 ст. 12 КК України).

Нова редакція цієї норми закону про кримінальну відповідальність є більш м`якою, ніж попередня, тому має місце зворотна дія закону в часі, передбачена ст. 5 КК України.

Таким чином, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) віднесено до кримінальних проступків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, були вчинені в березні 2018 року, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину сплив.

Проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України обвинувачений не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати на проведення судової експертизи складають 30 252,95 грн. (судово будівельно-технічна експертиза 23,551,50 грн. та судово-почеркознавча експертиза 6701,45 грн.) необхідно віднести на рахунок держави.

Кримінальним правопорушенням задіяна матеріальна шкода Курахівській міській раді у розмірі 101 510, 14 грн. яка відшкодована в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 2, 110, 284, 369, 371, 372 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000885 від 10.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1