У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 від розгляду справи №554/12517/25 провадження №1-кс/554/10481/2025,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 року, до судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 від розгляду справи №554/12517/25 провадження №1-кс/554/10481/2025 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесені відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

Заявник вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 є упередженою при розгляді зазначеної скарги, оскільки він подав до Вищої ради правосуддя та ТУ ДБР скарги на суддю ОСОБА_4 , з тих підстав, що суддя відмовила заявнику у витребовуванні доказів у іншій цивільній справі, тому вважає, що у нього склалися із суддею неприязні стосунки.

На підставі ч.4 ст.75, ст.80 КПК України, просить задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

У судове засідання заявник не з`явися, повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, просила розглядати заяву без її участі.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 22.08.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесені відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

25 серпня 2025 року ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлено відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 по справі №554/12517/25 провадження №1-кс/554/10481/2025з тих підстав, що слідчий суддя ОСОБА_4 є упередженою при розгляді зазначеної скарги, оскільки заявник подав до Вищої ради правосуддя та ТУ ДБР скарги на суддю, з тих підстав, що суддя відмовила заявнику у витребовуванні доказів у іншій цивільній справі, тому вважає, що у нього склалися із суддею неприязні стосунки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

На думку суду, заявником не доведена відсутність суб`єктивного критерію заінтересованості та упередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді справи №554/12517/25 провадження №1-кс/554/10481/2025 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесені відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

Доводи ОСОБА_3 ґрунтуються лише на припущеннях, які виникли в зв`язку з його особистою непогодженістю з процесуальними діями судді в іншій справі, з зазначенням обставин, що на його думку, мали б свідчити про те, що його заява про відвід є в достатній мірі обґрунтованою та вмотивованою, однак доводи заявника не вказують на конкретні обставини, що визначені ст.ст.75-79 КПК України.

Суд вважає, що зазначене не може слугувати причиною для усунення слідчого судді від розгляду даної скарги, оскільки незгода з процесуальними рішеннями чи діями слідчого судді може бути оскаржена в установленому КПК України порядку і не є підставою (причиною) відводу судді.

Судом не встановлено підстав для відводу слідчого судді, передбачених п.п.1-3,5 ч.1 ст. 75 КПК України. Також суд не вбачає підстав для відводу згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки заява не містить обставин, які б викликали сумнів у упередженості слідчого судді під час розгляду скарги, а всі доводи заявника ґрунтуються на припущеннях та стосуються лише процесуальних дій судді в іншій справі, відповідно, не можуть бути підставами для відводу. Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів відводу судді.

За таких обставин, в заяві ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80-81, 376 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 від розгляду справи №554/12517/25 провадження №1-кс/554/10481/2025 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесені відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Справу передати в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6