Справа № 715/1167/25
Провадження № 1-кс/715/118/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001320 від 15.04.2025 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча відділення №3 (смт. Глибока) слідчого відділу Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В клопотанні слідча посилається на те, що ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

У період часу з 01 квітня 2025 року по 10 квітня 2025 року невстановлена особа підшукала двох чоловіків призовного віку з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , обумовивши із ними порядок незаконного переправлення через державний кордон України та оплату за вказані незаконні послуги, яка становила 12 000 доларів США з ОСОБА_9 та 10 000 Євро з ОСОБА_10 , які вони повинні були передати вже будучи в м. Чернівці.

Виконуючи вказівки невстановленої особи, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самостійно прибули до м. Чернівці.

12 квітня 2025 року близько 20 год. 00 хв. за вказівкою невстановленої особи ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_11 по вул. Ентузіастів, м. Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, де передав останньому грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, після чого ОСОБА_11 провів інструктаж ОСОБА_9 щодо його подальших дій спрямованих на незаконний перетину державного кордону України.

Цього ж дня, близько 22 год. 00 хв. за вказівкою невстановленої особи ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_11 по вул. Чехова, м. Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, де передав останньому грошові кошти в сумі 10 000 Євро, після чого ОСОБА_11 провів інструктаж ОСОБА_10 щодо його подальших дій спрямованих на незаконний перетину державного кордону України.

13 квітня 2025 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_10 зателефонував за наданим йому невстановленою особою номером до ОСОБА_4 та повідомив йому місце, звідки його потрібно забрати, після чого за адресою вул. Чехова м. Чернівці прибув ОСОБА_4 на транспортному засобі марки «Peugeot 206», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , звідки вони продовжили рух в межах міста Чернівці. Тоді ж, по вул. Ентузіастів м. Чернівці ОСОБА_4 зупинився і в транспортний засіб сів ОСОБА_9 , звідки вони вирушили в напрямку місця перетину державного кордону. У вказаному автомобілі ОСОБА_4 провів інструктаж ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо їх дій для незаконного перетину державного кордону України, а також передав ОСОБА_9 металеві кусачки для подолання решітки розмежування лінії державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи у відповідності до узгодженого плану із ОСОБА_11 , продовжуючи рух у вказаному автомобілі провів інструктаж щодо безперешкодного обходу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 контрольованого пропускного пункту у лісі в межах населеного пункту с. Тарашани Чернівецького району (поруч із автозаправною станцією «ПП Ойл»), після чого останні пішки через лісовий масив обійшли контрольований пропускний пункт, і знову у визначеному ОСОБА_4 місці сіли у транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Надалі транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 прибув до с. Старий Вовчинець Чернівецького району Чернівецької області, де в салоні автомобіля останній повторно провів інструктаж щодо незаконного переправлення через державний кордон України, при цьому усвідомлюючи, що передача йому коштів, за надані незаконні послуги щодо перевезення та супроводу останнього до визначеного місця має відбутися після переправлення його через державний кордон України та вказав подальший напрямок їх руху до місця незаконного перетину державного кордону України.

Близько 02 год. 00 хв. 14 квітня 2025 року в напрямку 837 прикордонного знаку на відстані 1 км від державного кордону України з Румунією ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано прикордонним нарядом НОМЕР_2 прикордонного загону.

21 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:

- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість передбаченого законом покарання, у разі визнання судом останнього винуватим у його вчиненні), оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України, останній має змогу перетнути кордон України для переховування від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення від покарання;

- з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на дачу показів свідків та інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та на даний час не встановлені, що може негативно вплинути на досудове розслідування кримінального провадження;

- в разі перебування на волі ОСОБА_4 згідно покладених на нього обов`язків будь-якого іншого більш м`якшого запобіжного заходу у останнього існуватиме реальна можливість вчиняти нові злочини, оскільки він матиме змогу здійснювати пошуки осіб, які бажають незаконно перетнути кордон України, крім цього, організувати незаконний перетин для відшуканих осіб та отримати за це неправомірну вигоду.

Зважаючи на вищевикладене, просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри на даному етапі досудового розслідування підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, зокрема повідомленням працівників НОМЕР_3 прикордонного загону про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участі свідків; іншими доказами кримінального провадження у сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. У разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Під час з`ясування анкетних даних підозрюваного встановлено, що він є жителем прикордонного району та добре обізнаний з місцевістю, де розміщена лінія Державного кордону України, більше того, він є інвалідом 3 групи, у 2025 році близько 10 разів перетинав державний кордон України здійснюючи перевезення людей. Зазначене, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень прокурора, досудовим розслідуванням на даний час не встановлені всі співучасники вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим ОСОБА_4 зможе впливати на даних осіб та свідків для уникнення відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК, то слідчий суддя вважає такий ризик не доведеним в ході розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою попередження можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів, які є співучасниками у даному кримінальному провадженні, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави в конкретному випадку, з урахуванням даних про майновий стан підозрюваного, його стан здоров`я, молодий вік, соціальні зв`язки, поведінки під час досудового розслідування, вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за даних конкретних обставин буде застава в сумі 400 000 грн.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001320 від 15.04.2025 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 20 липня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити 20 липня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: