ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/989/22 Номер провадження 11-кп/814/344/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000285 за апеляційною скаргою прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, у період часу, початковий момент не встановлено, до 30 квітня 2022 року, ОСОБА_8 маючи прямий умисел, у не встановленої особи у м. Чугуїв Харківської області придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, переніс його за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

30 квітня 2022 року в період часу з 17 години 11 хвилин до 17 години 32 хвилини, в ході огляду місця події за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Кременецька, буд 1/2, працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області у приміщенні надвірної прибудови було виявлено та вилучено у картонній коробці на столі паперові згортки у кількості 37 штук, у кожному з яких знаходиться речовина масою 2,5272; 2,0336; 3,0503; 2,9773; 2,7289; 2,8617; 2,5295; 2.6202; 2,9263; 2,5772; 2,7846; 2,8338; 3,5822; 2,4744; 3,9474; 2,3926; 3,0263; 2.6997; 3,2452; 2,6630; 2,8552; 3,0810; 1,7463; 2,8031; 2,3588; 3,0206; 3,1070; 2,9514; 2,9632; 2,9238; 2,8798: 2,8798; 2,7644; 3,0870; 2,7791; 3,0721; 2,7226; грама загальною масою: 104,4450 грама є особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) склала: 2,3252; 1,8710; 2,8063; 2,7392; 2,5106; 2,6328; 2,3276, 2,4102; 2,6922; 2,7644; 2,5619; 2,6071; 3,2957; 2,2865; 3,6317; 2,2012; 2,7842; 2,4838; 2,9856; 2,4502; 2,6268; 2,8346; 1,6066; 2,5789; 2,1701; 2,7790; 2,8585; 2,7153; 2,7262; 2,6899; 2,6495; 2,5433; 2,8401; 2.5568; 2,8264; 2,5048; 2,6202 грам, загальною масою 96,4944 грам. Крім того, нашарування речовини на поверхні фольгового згортку містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, маса якого (в перерахунку на суху речовину склала: 0,0285 грам.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч.2 ст. 307 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд при призначенні покарання безпідставно застосував ст. 69 КК України та звільнив від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Не зазначив, яким чином обставини, встановлені судом знижують ступінь тяжкості та дають змогу застосувати вказані вище норми.

При цьому зазначив, що суд врахував одні і ті ж обставини як при застосуванні ст. 69 КК України, так і при звільненні від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, що вважає порушенням.

Вважає, що притягнення ОСОБА_8 вперше до кримінальної відповідальності та молодий вік не дають достатньо підстав дійти висновку про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вказаних норм.

Разом з цим суд не врахував те, що ОСОБА_8 вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, тобто із втягуванням у наркотичну залежність значної кількості людей, що створює загрозу заподіяння шкоди здоров`я іншим особам, не працює, не одружений, існує за рахунок коштів, отриманих злочинним шляхом. Тому призначене покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах та учасниками не оспорюється.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання та звільняючи від його відбування, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, навів формальні підстави для цього, належним чином не умотивувавши в цій частині своє рішення.

При цьому прокурор правильно звернув увагу, що суд першої інстанції для застосування ст. 75 КК України врахував одні й ті ж самі обставини, які слугували підставою для застосування місцевим судом ст. 69 цього Кодексу при призначенні обвинуваченому покарання, проте не навів обґрунтувань прийнятого рішення та не зазначив мотивів застосування до обвинуваченого інституту умовного звільнення.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи покарання зі звільненням від відбування покарання, залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, те, що це діяння створює загрозу заподіяння шкоди або заподіює фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що свідчить про його суспільну небезпечність.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає як конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого, так і вимогам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Окрім цього, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, дані щодо обвинуваченого, позитивну характеристику, його вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, батьків пенсійного віку, наявність тяжкого захворювання та інвалідності 2 групи у зв`язку з цим захворюванням, відсутність обставин, які обтяжують покарання, які є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому може бути призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Враховуючи вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано призначено обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, проте визначене судом покарання, з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та кількість виявленого наркотичного засобу, є занадто м`яким.

У зв`язку з чим ОСОБА_8 має бути призначено покарання нижче від найнижчої межі встановленої відповідною статтею (частиною статті) КК України, але більшим, аніж призначено судом першої інстанції.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, відсутні підстави для застосування ст. 69-1 КК України, як просив прокурор в судовому засіданні.

Крім цього є обґрунтованими доводи прокурора про необхідність призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки це додаткове покарання передбачено санкцією ст. 307 КК України, тобто є обов`язковим та кінцевий корисливий мотив вчиненого кримінального правопорушення. Проте, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому буде достатнім призначення додаткового покарання у виді конфіскації частини належного йому майна.

Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

З огляду на вказане, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_8 обраховувати з дати фактичного затримання.

В іншій частині вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4