Справа №295/9284/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на те, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження №0000294 від 28.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань ОСОБА_5 07.07.2022 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 131 від 12.08.2022 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду машиніста екскаватора інженерно-позиційного відділення роти охорони батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, з попередніх судимостей належних висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, у достовірно невстановлений день, у період часу з 26.05.2025 по 28.05.2025 ОСОБА_5 перебував в м. Житомирі, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, яке розташоване в садовому товаристві «Вільське», що на землях Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 у достовірно невстановлений день, у період часу з 26.05.2025 по 28.05.2025 року близько 23 год., під час дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та дію якого надалі продовжено, на невстановленому автомобілі прибув до будинку АДРЕСА_1 , де, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, переліз через паркан вказаного домоволодіння та невстановленим під час досудового розслідування предметом віджав металопластикове вікно будинку, внаслідок чого воно відкрилося, та таким чином ОСОБА_5 незаконно потрапив всередину, звідки таємно викрав наступне майно, а саме: кутову шліфувальну машину (болгарку) торгівельної марки «Grant» моделі «МШУ-125-1550», вартістю 796 грн. 60 коп.; кутову шліфувальну машину (болгарку) торгівельної марки «Makita» моделі «GA 7020» з диском, вартістю 5 315 грн. 10 коп.; бензиновий генератор торгівельної марки «Tiger» моделі «TG 3700E», вартістю 7 048 грн. 03 коп.; електричний котел торгівельної марки «Thermex» моделі «Skif 5-12 Wi-fi», вартістю 17 434 грн. 40 коп.; ударний дриль торгівельної марки «Makita» моделі «НР 1640», вартістю 1 830 грн. 00 коп.; акумуляторний шуруповерт торгівельної марки «Grant» моделі «ДА-12U/PRO», вартістю 1 166 грн. 75 коп.; акумуляторний шуруповерт торгівельної марки «Metabo» моделі «BS 18 L BL Q», укомплектованого двома акумуляторами, зарядним пристроєм та кейсом, вартістю 4 224 грн. 75 коп.

У подальшому ОСОБА_5 викрадене майно погрузив до невстановленого автомобіля та зник з місця події, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 37 815 грн. 63 коп.

28.06.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України доказами, а саме: рапортом-повідомленням на лінію 102 про вчинене кримінальне правопорушення ЄО №16479 від ОСОБА_10 від 28.05.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 28.05.2025; протоколом огляду місця події за адресою: садове товариство «Вільське», ділянка №170, Житомирського району Житомирської області від 28.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.05.2025; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 28.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 29.05.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10302-ТВ. від 13.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10301-ТВ. від 12.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10305-ТВ. від 13.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10306-ТВ. від 13.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10302-ТВ. від 13.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10300-ТВ. від 13.06.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-25/10304-ТВ. від 16.06.2025; протоколом пред`явлення речей (фотознімків) для впізнання свідку ОСОБА_11 від 28.06.2025; протоколом пред`явлення особи для пізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 28.06.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, від 28.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.06.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 28.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор просив обрати запобіжний захід із визначенням застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідча в обґрунтування наявності передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків зазначила, що за повістками про виклик підозрюваний не з`являвся, на засідання до Житомирського районного суду Житомирської області та Богунського районного суду м. Житомира не з`являвся, у зв`язку із чим до нього був застосований привід та він був оголошений в розшук. Будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і вчиняв нові кримінальні правопорушення. Існує ще три кримінальні провадження, де ОСОБА_5 ще не повідомлено про підозру, оскільки не встановлено все викрадене майно. Є ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе приховати це майно.

Натомість Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання та просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання в с. Болярка. Ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання сторони захисту, не підтверджені. Підозрюваний визнає свою вину. В разі задоволення клопотання просила визначити заставу в мінімальному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та пояснив, що речі віддав добровільно, переховуватися наміру не має. Хоче бути біля сім`ї. Додав, що фактично був затриманий приблизно о 6-ій ранку 18.07.2025.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування й суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за класифікацією КК України відноситься до тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

Крім цього, слідчим суддею звернуто увагу, що відповідно до наявних у матеріалах справи документів ОСОБА_5 , перебуваючи у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину 16.06.2023 року, а в рамках кримінального провадження №0000294 виносилась постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 . Також в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувають кримінальні справи №278/1803/25 та 278/673/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 382 КК України, та в рамках справи №278/673/24 судом постановлялись ухвали про привід ОСОБА_5 . У справі №295/7281/22, що перебуває в провадженні Богунського районного суду м. Житомира, 14.07.2025 судом постановлена ухвала про розшук обвинуваченого ОСОБА_5 . Всі ці наведені обставини вказують на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Також, за матеріалами клопотання, ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення майнових злочинів, є обвинуваченим ще у двох кримінальних провадженнях, офіційно не працює, не має стабільного доходу, що вказує на існування ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також враховуючи його вік, стан здоров`я, майновий стан, репутацію підозрюваного та ризик повторення протиправної поведінки, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не зможе забезпечити запобігання ризикам, наведеним у клопотанні та визначеним КПК України, зокрема, у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України випадків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його фактичного затримання, що передбачено ч. 2 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання із 06 год. 00 хв. 18 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60 560 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира (для зарахування коштів, внесених у вигляді застави), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали встановити до 30 серпня 2025 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя