Справа № 738/1878/25
№ провадження 1-кс/738/334/2025
УХВАЛА

про арешт майна

27 серпня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції (№1) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується слідчим суддею.

Слідчий СВ відділення поліції №1 Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративногосподарські обов`язки, будучи розпорядником бюджетних коштів, у порушення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 7, 26 БК України, п. 9 «Основних засад здійснення внутрішнього контролю розпорядниками бюджетних коштів», затвердженого постановою КМУ від 12 грудня 2018 року № 1062, «Примірної методики визначення очікуваної вартості предмета закупівлі», затвердженої наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 275 від 18 серпня 2020 року, п. 1.3, п. 1.6 Методичних рекомендацій з організації внутрішнього контролю розпорядниками бюджетних коштів у своїх закладах та у підвідомчих бюджетних установах, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 14 вересня 2012 року № 995, функціональних повноважень в.о. начальника відділу освіти, затверджених розпорядженням №144-а від 13 вересня 2023 року, в умовах воєнного стану, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, з метою розтрати бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, без проведення попереднього аналізу цін, за бюджетні кошти для потреб закладів освіти, уклала договір на придбання навчальних засобів, обладнання, приладдя для кабінету з предмету «Захист України» за завищеними цінами, що завдало шкоди у великому розмірі інтересам Сосницької об`єднаної територіальної громади в особі Сосницької селищної ради за таких обставин.

Так, 23 вересня 2024 року з державного бюджету виділено кошти субвенції на кінець бюджетного періоду, що мають цільове призначення, виділених відповідно до рішень КМУ у попередніх бюджетних періодах (за спеціальним фондом державного бюджету в сумі 2 250 000 грн. та співфінансування з місцевого бюджету в сумі 250 000 грн. на закупівлю обладнання для кабінету «Захист України» у Сосницькому ліцеї ім. О.П. Довженка. У зв`язку з цим цього ж дня внесено зміни до спеціального фонду бюджету відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, в умовах воєнного стану, всупереч інтересам служби, не отримавши належну інформацію щодо цін та ціноутворюючих характеристик на товари, керуючись корисливим мотивом з метою розтрати бюджетних коштів в інтересах ФОП « ОСОБА_5 »., використовуючи організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного обертання державних грошових коштів на користь вказаного підприємця, умисно 17 грудня 2024 року уклала та підписала від імені відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради з вищевказаним підприємцем договір купівліпродажу №532 на придбання навчальних засобів, обладнання, приладдя для кабінету з предмету «Захист України» за завищеними цінами на загальну суму 1 030 500 грн.

На підставі вказаного договору з рахунку відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (UA8034230, відкритого в Держказначейській службі України м. Київ) відповідно до платіжних інструкції № 2, 3, 4 від 23 грудня 2024 року грошові кошти у сумі 1 030 500 грн. перераховано на розрахунковий банківський рахунок ФОП « ОСОБА_5 » НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Внаслідок проведення закупівель за завищеними цінами відповідно до висновків судовоекономічних експертиз № 611/25-24 від 31 липня 2025 року заподіяно збитки на суму 32 403,55 грн., № 612/25-24 від 01 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 21 323,63 грн., № 613/25-24 від 04 серпня 2025 заподіяно збитки на суму 54 810,11 грн., № 614/25-24 від 04 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 28 984,83 грн. № 615/25-24 від 05 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 135 633,73 грн., № 616/25-24 від 05 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 20 007, 50 грн., № 617/25-24 від 06 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 71 359, 29 грн., № 618/25-24 від 06 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 22 399,17 грн., № 619/25-24 від 07 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 8 924,43 грн., № 620/25-24 від 07 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 22 760,36 грн., № 621/25-24 від 07 серпня 2025 року заподіяно збитки на суму 26 367, 22 грн., без ПДВ, а всього на суму 444 973,82 грн. без ПДВ.

ОСОБА_4 виконала у зазначений вище період часу всі дії, які вважала за необхідне, для перерахування грошових коштів місцевого бюджету для придбання товарів за завищеними фінами, тобто в умовах воєнного стану вчинила розтрату грошових коштів та обернула їх на користь ФОП « ОСОБА_5 » шляхом зловживання своїм службовим становищем, чим Сосницькій селищній об`єднаній територіальній громаді в особі відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради заподіяно збитків у сумі 444 973,82 грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є шкодою у великих розмірах.

13 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

Слідчим встановлено, що ОСОБА_4 має у власності земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0476, площею 0.0401 га; 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0477, площею 0.2046 га; 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0478, площею 0.06 га; 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1591, площею 1.6586 га; 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49.4 кв.м..

Слідчий, посилаючись на положення статті 170 КПК України, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту розтрати грошових коштів, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використане з метою забезпечення відшкодування шкоди у цьому провадженні, просить накласти арешт на майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження майна, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0476, площею 0.0401 га; на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0477, площею 0.2046 га; на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0478, площею 0.06 га; на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1591, площею 1.6586 га; на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49.4 кв.м..

Виклад позиції учасників судового провадження.

Слідчий в судовому засіданні підтримала подане клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому, просила його задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи тільки з її участі, клопотань чи пояснень суду не надала.

Встановлені слідчим суддею обставини.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004, вбачається, що 10 січня 2025 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме зазначено, що службові особи відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Сосницької селищної ради у грудні 2024 року в умовах воєнного стану, зловживаючи службовим становищем під виглядом закупівлі у ФОП « ОСОБА_5 » відповідно до договору купівлі-продажу від 17 грудня 2024 року, навчальних засобів, обладнання чи приладдя, не отримавши відповідний товар, всупереч умовам договору, перерахували на його рахунок 1 030 500 грн, чим допустили розтрату бюджетних коштів.

13 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК України.

На підтвердження обґрунтованості клопотання слідчим надано, зокрема, розпорядження Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області №111-к від 06 вересня 2023 року, №114-к від 08 вересня 2023 року, договір про закупівлю №532 від 17 грудня 2024 року, додаток №1 та додаткову угоду №1 до нього, видаткову накладну №1212-3 від 23 грудня 2024 року, договір відповідального зберігання №1 від 23 грудня 2024 року, додаток №1 до нього, акти прийому- передачі майна від 23 грудня 2024 року, від 10, 14, 16, 17, 27, 28 січня 2025 року, від 29 січня 2024 року, додаткову угоду №1 від 31 січня 2025 року до договору відповідального зберігання №1 від 23 грудня 2024 року та додаток №1 до неї, акт прийому-передачі майна від 31 січня 2025 року, від 01 та 04 лютого 2025 року, платіжні інструкції №2, №3 від 23 грудня 2024 року, платіжну інструкцію №4 від 24 грудня 2024 року, посадову інструкцію в.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, затвердженої 13 вересня 2023 року Сосницьким селищним головою ОСОБА_6 , заяви ОСОБА_4 від 15, 17, 20, 28 січня, 05 лютого 2025 року, протокол огляду місця події від 15 січня 2025 року, протоколи огляду речі від 17, 20, 31 січня 2025 року, від 05 лютого 2025 року, протоколи допиту свідка ОСОБА_7 від 17 січня 2025 року та від 08 травня 2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08 травня 2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08 травня 2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08 травня 2025 року, висновки експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №620/25-24 від 07 серпня 2025 року, №616/25-24 від 05 серпня 2025 року, №619/25-24 від 07 серпня 2025 року, №617/25-24 від 06 серпня 2025 року, №618/25-24 від 06 серпня 2025 року, №612/25-24 від 01 серпня 2025 року, №615/25-24 від 05 серпня 2025 року, №611/25-24 від 31 липня 2025 року, №613/25-24 від 04 серпня 2025 року, №621/25-24 від 07 серпня 2025 року, №614/25-24 від 04 серпня 2025 року.

Внаслідок проведення закупівель за завищеними цінами заподіяно збитки на загальну суму 444 973,82 грн. без ПДВ.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого май1на щодо суб`єкта №440448914, №440445822, №440448716, №440448768, №440448821 від 21 серпня 2025 року ОСОБА_4 на праві власності належать: земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0476, площею 0.0401 га; 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0477, площею 0.2046 га; 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0478, площею 0.06 га; 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1591, площею 1.6586 га; 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49.4 кв.м..

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України в випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8 ст.170 КПК України).

Відтак, застосування арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), допускається, зокрема, щодо майна підозрюваного та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

На день розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна цивільний позов не був поданий, проте норми КПК України не виключають можливість його арешту до подання такого позову, адже забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними ст. 2 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя має встановити:

1) чи набула особа статусу підозрюваного;

2) чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення підозрюваним та чи достатні підстави вважати, що суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна;

3) чи відноситься майно, щодо якого вирішується питання про його арешт до виду майна, на яке можна накладати арешт та чи перебуває воно у власності осіб, щодо майна яких дозволено накладення арешту з відповідною метою;

4) чи можливо накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

5) чи можливо за допомогою арешту досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із відповідним клопотанням;

6) чи будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються внаслідок його застосування.

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття "обґрунтована підозра", у зв`язку з чим, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з вказаної практики вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азейбарджану", "Нечипорук і Йонкало проти України").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання "поза розумним сумнівом" щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 могла вчинити саме інкримінований їй злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Оцінивши надані докази в їх сукупності з доводами клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Частина 10 статті 170 КПК України встановлює, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як зазначалось вище, арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на стадії досудового розслідування може бути накладений на майно підозрюваного.

Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належать на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0476, площею 0.0401 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0477, площею 0.2046 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0478, площею 0.06 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1591, площею 1.6586 га; на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено, що вказане нерухоме майно, зокрема земельні ділянки, їх частки, та 1/3 частки квартири, належать підозрюваній ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, при цьому обмежень чи заборон щодо накладення арешту на таке майно слідчим суддею не встановлено.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України застосування арешту з метою відшкодування шкоди з метою забезпечення шкоди може бути за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч. 8 вказаної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Так, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Внаслідок проведення підозрюваною закупівель за завищеними цінами заподіяно збитки на загальну суму 444 973,82 грн. без ПДВ.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оціночна вартість об`єкта 302648,78 грн; згідно з витягом № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:001:1591 55077,94 грн; згідно з витягом № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0476 1165,42 грн; згідно з витягом № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0478 989,31 грн; згідно з витягом № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0477 3373,56 грн.

Отже, у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення, інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 України, на неї може бути покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, за рахунок майна, яке їй належить.

При вирішенні питання щодо достатності підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні нерухоме майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя врахує, що: 1) у даному провадженні розслідуються обставини завдання шкоди в розмірі 444973,82 грн.; 2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення; 3) перелічене у клопотанні майно належать ОСОБА_4 на праві особистої приватної та спільної часткової власності; 4) вартість майна, на яке просить накласти арешт слідчий, є співмірною із розміром шкоди, завданої від імовірного вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У цьому кримінальному провадженні необхідність арешту майна обумовлена сукупністю підстав вважати, що за рахунок нього може бути забезпечено відшкодування шкоди. Ризиками, для запобігання яких необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна власником чи довіреними йому особами.

З накладенням арешту можливість особи розпоряджатись відповідним майном на власний розсуд та відчужувати його на користь третіх осіб втрачається. Отже, у такий спосіб, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

За таких умов, заявлені слідчим підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваної саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі "Беєлер проти Італії", заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку і тяжкість, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні особи, яка є власником такого майна. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданими, співмірними із завданнями кримінального провадження та пропорційними меті, з якою такі обмеження застосовуються.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що арешт накладається без заборони користування відповідним майном, а тому не вбачає негативних наслідків від його застосування як для самої підозрюваної, так і для інших осіб. Водночас, заборона відчуження та розпорядження відповідним майном є обґрунтованою та виправданою з огляду на встановлений ризик передачі зазначеного майна на користь інших осіб, що унеможливить досягнення заявленої мети арешту.

Крім того, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідується у межах цього кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільців майна не створює.

Також слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що обмеження, яких зазнає підозрювана, на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання у її право власності.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних і достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись статтями 98, 131-132, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції (№1) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження майна, а саме:

на земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0476, площею 0.0401 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0477, площею 0.2046 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0478, площею 0.06 га; на частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1591, площею 1.6586 га; на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49.4 кв.м..

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 01 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1