№ провадження 1-кп/208/173/25
ВИРОК

Іменем України

16 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника, адвоката ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001131 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ласточкіне, Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючий слюсарем-ремонтником АТ «Інтерпайп Дніпропетровський втормет», одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 21.00 годині 31.07.2023 року, ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання, на другому поверсі буд. АДРЕСА_3 , де виходячи з кімнати для прання, зустрів в коридорі раніше знайому йому ОСОБА_5 .

Діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не маючи умислу на спричинення їй тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для здоров`я, хоча повинен був і міг її передбачити, розташувавшись напроти потерпілої штовхнув її двома руками в грудну клітину, від чого остання втратила рівновагу та впала на спину на підлогу коридору.

В результаті падіння заподіяного протиправними діями ОСОБА_11 , потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої треті лівої променевої кістки (метаепіфізу), закритого уламкового перелому шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину при вищезазначених обставинах не визнав та пояснив суду наступне. З потерпілою раніше не знайомий.

У зазначені в обвинувальному акті дату та час, він знаходячись за місцем мешкання, проходив повз пральні де побачив там знайомого йому сусіда ОСОБА_12 . Знаючи, що той купив пральну машину та поставив її в загальну кімнату, зайшов до цієї кімнати щоб поговорити з приводу оплати комунальних послуг. Їхня розмова переросла на підвищені тони. Він вирішив піти, та виходячи штовхнув двері, після чого направився в свою кімнату. Потерпілої поряд не бачив. Через деякий час, його дружина повідомила, що потерпіла впала. Пояснити показання потерпілої та свідків, які звинувачують його, не може. Вину не визнає та просить його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що близько року сім`єю мешкають в гуртожитку. Всі сусіди завжди були привітними, відносини з усіма були нормальні. Кімнати у мешканців були окремі, загальними для користування є тільки кухня та кімната прання.

Близько 21 години 21.07.2023 року, перебуваючи в своїй кімнаті почула крики, вийшла в коридор та пішла до пральної кімнати. В цій кімнаті побачила свого зятя - ОСОБА_13 , який стояв біля пральної машини, а інші особи, які там перебували, стояли навколо та дивилися на ОСОБА_11 , який намагався провокував ОСОБА_12 та завдати йому удару. ОСОБА_11 відштовхувала його співмешканка ОСОБА_14 , і той завдав їй удару. В цей час вона знаходилась в отворі дверей, і ОСОБА_11 виходячи з кімнати крикнув: «А, ти тут», після чого схопив її руками та штовхнув. Від цієї дії вона впала та вдарилася головою об підлогу, також отримавши перелом руки. Навколо неї зібралося багато людей. Її підняли та відвели до кімнати. Серед людей була і співмешканка ОСОБА_15 . Всі радили не викликати поліцію та швидку допомогу. Відчуваючи, що в неї перелом, вона викликала зазначені служби. На стаціонарному лікуванні не перебувала. З обвинуваченим ніяких відносин не підтримує.

ОСОБА_16 покарання просила обрати на розсуд суду. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити;

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що потерпіла є його бабусею. Вони разом проживають в гуртожитку поруч, бабуся у кімнаті № 8, а він у № 12. Зі ОСОБА_11 знайомий, оскільки мешкають в одному гуртожитку. Відносини поміж ними були нормальним.

Ввечері 31.07.2023 року перебував вдома. Вийшов з своєї кімнати та йшов до туалету повз кухню по спільному коридорі. Почув крики, і озирнувшись побачив, що ОСОБА_11 кричав: «Ти ще тут», при цьому схопивши бабусю двома руками. Далі, ОСОБА_11 її штовхнув, і вона впала додолу на спину. Побачивши вказане, він та ще один сусід, підійшовши до бабусі, підняли та відвели її до кімнати. Раніше між ними конфліктних ситуацій не було;

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_11 знайомий, разом працювали на одному заводі. Потерпіла ОСОБА_10 його теща. Неприязних відносин з ними не має. Разом мешкали в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 .

Ввечері 31.07.2023 року він встановлював в загальній кімнаті пральну машину. До нього підійшов ОСОБА_19 , який був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_20 питав у нього про сплату комунальних послуг після підключення пральної машинки, так як лічильники загальні. Пізніше прийшла його дружина, стала його забирати. ОСОБА_11 відійшов, а він продовжив займатися своїми справами. Далі почув крик та плач. Самої події він не бачив, і коли вийшов до коридору, була тиша.

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що знайома з потерпілою, неприязне них стосунків не має. Обвинувачений ОСОБА_19 її чоловіком.

Раніше, вони разом проживали в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 . Відносини поміж ними були нормальні. Мешкали на одному поверсі з потерпілою. Суперечок між обвинуваченим та потерпілою ніколи не бачила.

В зазначену дату та час, у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник конфлікт з побутовому підґрунті, через що вони сперечались на підвищених тонах. Конфлікт відбувався в пральній кімнаті. Вона попросила їх розійтись по кімнатам, після чого сама вирішила піти. Двері відкриваються в коридор. Вона першою вийшла з пральної кімнати та пішла в свою кімнату. ОСОБА_20 пішов за нею. Почула позаду крики. Озирнувшись, побачила, що потерпіла лежить на полу. Повернувшись, підійшла до потерпілої. Потім підійшов її онук та сусід ОСОБА_22 . Наступного дня дізналася, що у потерпілої зламана рука. Самої події, внаслідок якої потерпіла впала, вона не бачила.

Судом досліджені наступні матеріали кримінального провадження:

- витяг з ЄРДР від 08.08.2023 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 128 КК України, з фабулою, що 31.07.2023 року приблизно о 21-00 годині, у будинку АДРЕСА_3 , невстановлена особа штовхнула ОСОБА_5 , від чого вона впала на руку та отримала закритий перелом променевої кістки (т.2 а.с. 1);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 10);

- протокол огляду місця події від 01.08.2023 року, приміщення пральні в будинку АДРЕСА_3 , яким зафіксована обстановка на місці події, фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 14-18);

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 09.11.2023 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала обвинуваченого ОСОБА_11 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_20 , який 31.07.2023 року, приблизно о 21-00 годині, в будинку АДРЕСА_3 штовхнув її від чого вона впала та зламала ліву руку, фототаблицею даної слідчої дії (т.2 а.с. 37-41);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як чоловіка, який влітку 2023 року, приблизно о 21-00 годині за адресою: АДРЕСА_3 , штовхнув його бабусю ОСОБА_5 від чого вона впала та зламала ліву руку, фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 77-81);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як чоловіка, який 31.07.2023 року приблизно о 21-00 годині вийшов з кімнати для прання за адресою: АДРЕСА_3 , після чого він почув звуки падіння з коридору та крик тещі ОСОБА_5 , фототаблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 82-86);

- висновок судово-медичної експертизи № 1376-Е від 09.11.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді: закритий перелом нижньої треті лівої променевої кістки (метаепіфізу), закритий уламковий перелом шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки, синець на голові, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу.

Ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої треті лівої променевої кістки, закритого уламкового перелому шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки - відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючи тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня /строк зрощення кісткової тканини становить понад 21-ну добу/ (п.п. 2.2.2. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року)

Ушкодження у вигляді синця на голові, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року)

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає, що давність їх утворення близько 2-3-х діб на момент огляду, та не виключено, що у термін, вказаний у наданих на її ім`я медичних документах (31.07.2023 р.)

Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрого, котрих не відобразились, можливо, при падінні з висоти власного зросту (т.2, а.с. 51-52);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.11.2023 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 пояснила обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення, які мали місце 31.07.2023 року о 21.00 годині за адресою АДРЕСА_3 .

Події відбулися на другому поверсі. Вона проходила до кухні повз кімнату, де працюють пральні машини. Почула голоси на підвищеному тоні. Двері цієї кімнати були відчинені. У цьому приміщенні, біля пральної машинки знаходились її зять, сусіди ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , і ще дві жінки. Вона звернула увагу на те, що ОСОБА_20 чіплявся до її зятя ОСОБА_12 . Потім він вийшов, так як йому не вдалося зачепити зятя, бо жінка його відвела. Виходячи, ОСОБА_20 був агресивний, коли вийшов сказав «А ты еще тут стоишь!» та зі всієї сили її штовхнув. ОСОБА_23 був сильний, особа яка його завдала - високою, і вона не змогла утриматись на ногах та впала. Вдарилась о підлогу руками, спиною, і головою. При падінні вона виставила руки трохи назад, та впала набік. Також зазначила, що вдарилась ліктем лівої руки (т.2 а.с. 74-76);

Оптичний диском до даної слідчої дії переглянуто під час проведення судового розгляду.

- висновок судово-медичної експертизи № 1393-Е від 17.11.2023 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої треті лівої променевої кістки (метаепіфізу), закритий уламковий перелом шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки, синець на голові, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 14.11.2023 року, за участю потерпілої (т.2 а.с. 93-94);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 пояснив обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення, які мали місце 31.07.2023 року о 21.00 годині за адресою АДРЕСА_3 .

Події відбувались ввечері, за зазначеною адресою, на другому поверсі. Почув крики. Побачив, що його бабусю штовхнули, він підбіг та почав плакати. Поштовх вчинив чоловік, імені якого він не знає, проте він також проживає у цьому гуртожитку. Від поштовху, бабуся, притримуючись за стінку впала на підлогу лівим боком, а той чоловік більше нічого не робив, не штовхав та не бив її. При падінні вона вдарилася лівою рукою (т.2 а.с. 71-73);

Оптичний диск до даної слідчої дії переглянуто під час проведення судового розгляду.

- висновок судово-медичної експертизи № 1398-Е від 17.11.2023 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої треті лівої променевої кістки (метаепіфізу), закритий уламковий перелом шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки, синець на голові, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 14.11.2023 року, за участю свідка ОСОБА_24 (т.2 а.с. 95-96);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.11.2023 року, згідно якого ОСОБА_7 , знаходячись на місці скоєння кримінального правопорушення, перебуваючи в кімнаті для прання, яка розташована за адресою: будинок АДРЕСА_3 , пояснив події, які мали місце 31.07.2023 року приблизно о 21.00 годині.

Приблизно о восьмій годині вечора, він у зазначеному приміщені, спілкувався на підвищених тонах з ОСОБА_12 , з приводу оплати комунальних послуг, через те, що той особисто встановив машинку для прання. Машинка буде прати, а за світло будуть сплачувати усі, і 24 на 7 використовувати вказану техніку буде тільки він. Також сім`я, вказаної особи, зайняла усі холодильники, з цього приводу він з ним і посварився. Пояснив, як вони розташувались. В кімнаті перебувала його дружина та ще дві жінки. Поспілкувавшись з ОСОБА_12 , він психанув та вирішив йти до себе в кімнату. Підійшов до дверей з пральної, які відчиняються в коридор, та відчинив їх приблизно на половину. Далі пояснив, що він психанув та штовхнув напіввідчинені двері долонею лівої руки, після чого вийшов з кімнати та пішов праворуч. Він не бачив когось, щоб хтось був в коридорі, перший вийшов та пішов, всі інші були за ним. Коли він відчиняв двері, не відчув, щоб вони штовхнулись об щось або об когось. В цей час ніхто не падав, він не чув цього та пішов у свою кімнату (т.2 а.с. 107-109);

Оптичний диском до даної слідчої дії, переглянуто під час проведення судового розгляду.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Не визнання обвинуваченим своєї вини є його правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

В ході судового розгляду, відповідно до ст. 22 ч. 6 КПК України, п. 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення у справі «Гурепка проти України», суд сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані потерпіла, свідки, обвинувачений, досліджені письмові докази надані стороною обвинувачення та захисту, переглянуті відеоматеріали. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, сторони кримінального провадження не заперечували.

Перед допитом в суді, потерпіла та свідки попереджені за надання суду завідомо неправдивих пояснень. Будь-яких причин для обмови з їх сторони обвинуваченого, судом не встановлено.

Пояснення надані в судовому засіданні потерпілою, свідками, проведені з ними на стадії досудового слідства слідчі експерименти та висновки судово-медичних експертиз, не мають між собою протиріч, у своїй сукупності не тільки підтверджують, а і доповнюють один одного, та поза розумним сумнівом підтверджують, що єдиною розумною і доведеною на підставі належних та допустимих доказів, є саме версія подій викладена в обвинуваченні визнаному судом доведеним.

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією (рішення «Кобець проти України» в тому числі), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено, і обвинувачений поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Санкція статті 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважаючи, що за встановлених обставин призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт є занадто м`яким, суд враховуючи позиції державного обвинувачення та потерпілої сторони, призначає його у виді обмеження волі, зі звільненням від відбуття покарання з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого його виправлення та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого про відшкодування завданої шкоди, судом встановлено наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріальна шкода може підтверджуватись рахунками, чеками, квитанціями, що підтверджують відповідні витрати на лікування.

Суд вважає, що матеріальна шкода в сумі 5 000 гривень не підтверджена будь-якими належними доказами, і позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_10 в частині стягнення з Щепкіна моральної шкоди, суд встановив наступне.

Так, у відповідності до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо самого позивача.

Позивач зазначає про моральні та фізичні страждання перенесенні нею під час травмування. Вона обурена поведінкою винуватця. Як наслідки перенесеної травми, позивач зазначає зниження настрою, пригніченість, фіксованість на негативних переживаннях.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між протиправними діями, заподіянням моральної шкоди, у судовому засіданні беззаперечно встановлено.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають частковому задоволенню, з стягненням з відповідача на користь ОСОБА_10 20 000 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_7 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1