справа №176/904/25
провадження №1-кс/176/270/25
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червона Поляна П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000130, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000130, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 05.03.2025 приблизно о 19 годині 00 хвилин перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей же час на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 помітив автомобіль марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , однак перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що фактичний власник автомобіля спить у іншій кімнаті та не спостерігає за його діями, на столі у вищевказаному домоволодінні взяв ключі від замка запалювання автомобіля марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 », після чого вийшов на подвір`я та відчинив ворота виїзду з території домоволодіння.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з тих же мотивів і спонукань, ОСОБА_5 05.03.2025 приблизно о 19 годині 02 хвилини, відчинив водійські двері зазначеного автомобіля та сів на водійське сидіння, де з використанням ключа від замка запалювання запустив двигун.

Надалі ОСОБА_5 , отримавши можливість керувати та здійснювати рух, на автомобілі марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 » виїхав на вулицю Набережна та рухався в напрямку вулиці Заводська в м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області.

Так, ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом - легковим автомобілем марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 », вартість якого станом на 05.03.2025 становить 235 968 гривень 76 копійок, тобто від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Своїми незаконними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 235 968 гривень 76 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 05.03.2025 приблизно о 19 годині 02 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи посвідчення водія та, відповідно, не маючи належних навичок керування транспортними засобами, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія заборонено, приступив до керування технічно справним автомобілем марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 », чим порушив вимоги п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України), який передбачає, що:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».

У подальшому 05.03.2025, приблизно о 19 годині 10 хвилин, у темний час доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 », здійснював рух по правій смузі проїзної частини вулиці Заводська в м. Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області, яка має асфальтобетонне покриття, шириною 13 метрів, призначена для руху в двох зустрічних напрямках, при цьому рухався в напрямку вулиці Героїв України з боку вулиці Музейна в м. Жовті Води зі швидкістю 80 кілометрів на годину, яка перевищувала максимально можливу швидкість у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості та в межах населеного пункту, чим порушив вимоги п.п. 12.2., 12.4 Правил дорожнього руху України, які передбачають, що:

п.12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Під час руху водій ОСОБА_5 на керованому ним автомобілі став наближатися до ділянки зазначеної автодороги, розташованої навпроти електричної опори №77/23, котру взято за повздовжній орієнтир по ходу руху автомобіля, де згідно з Правилами дорожнього руху України відсутня дорожня розмітка та встановлено дорожній знак згідно з Правилами дорожнього руху України - 1.23.2 (Прилягання другорядної дороги з лівого боку).

В цей же час, по цій же проїзній частині, попереду автомобіля, керованого ОСОБА_5 , на відстані приблизно 2,8 метрів від правого краю проїзної частини вулиці Заводська в м. Жовті Води, в попутному напрямку відносно автомобіля марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS», рухався велосипедист ОСОБА_9 на технічно справному велосипеді марки «Crosser 290», на якому позаду був встановлений та увімкнений ліхтар червоного кольору та світловідбивач червоного кольору, а спереду був увімкнений ліхтар білого кольору.

Надалі, ОСОБА_5 , рухаючись на керованому ним автомобілі марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS», при наближенні до ділянки автодороги по вулиці Заводська в м. Жовті Води, розташованої навпроти електричної опори №77/23, маючи реальну і об`єктивну можливість бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою, маючи реальну і об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду нього на велосипеді із увімкненим позаду ліхтарем червоного кольору рухається велосипедист ОСОБА_9 , а також не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки для руху, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки у вигляді появи велосипедиста, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, а проявляючи кримінальну противоправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух через вказану ділянку проїзної частини, внаслідок чого передньою частиною кузова здійснив зіткнення з задньою частиною велосипеда, а саме заднього колеса, на відстані 3 м. відносно правого краю проїжджої частини та 0.7 м. перед електричною опорою №77/23, котру взято за повздовжній орієнтир, по ходу руху автомобіля марки «КІА» моделі «Cerato». Після чого цього удару велосипедиста ОСОБА_9 було відкинуто на проїзну частину вул. Заводська в м. Жовті Води.

Внаслідок даної ДТП травмовано велосипедиста ОСОБА_9 , якому спричинені наступні тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: багатоуламковий перелом кісток склепіння: лобної кістки, стінок фронтальної пазухи з подовженням в лінійний перелом тім`яної та виличної кісток справа; багатоуламкові переломи кісток лицевого скелету: множинні осколкові переломи кісток носу, стінок очниць, гайморових пазух, кліток решітчастого лабіринту, орбіт, крилоподібних відростків; стиснення головного мозку епідуральними гематомами в лобній та тім`яній частках справа обсягом до 150мл, кров в між півкульній щілині, зміщення утворень середньої лінії вліво та звуження зовнішніх та внутрішніх лікворних просторів; забій головного мозку ІІЇ ступеня: контузійні зміни правої лобної частки, мигдалики мозочку розміщені вище краю великого потиличного отвору; субарахноїдальний крововилив; двосторонній гемосинус (кров в порожнинах гаймарових пазух); перелом верхньої щелепи по М-ФОР III (суббазальний); хірургічно оброблена (забійна за даними медичних документів) рана лобної ділянки справа; хірургічно оброблені рани перенісся і нижньої губи; параорбітальні гематоми з обох сторін; множинні садна обличчя, кистей, колін (без зазначення точної локалізації, форми, розмірів, напрямку та кількості); субкон`юнктивальні крововиливи обох очей.

Усі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 не підлягають розділенню і відносяться до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 1.5., 2.1 а), 2.3. б), 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони потерпілому заподіяли тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, 05.03.2025, приблизно о 19 годині 11 хвилин, у водія ОСОБА_5 , після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, а саме після зіткнення керованого ним автомобілю марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» з номерним знаком « НОМЕР_1 » з велосипедистом ОСОБА_9 , яке сталось в результаті порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5., 2.1 а), 2.3. б), 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, виник раптовий кримінальний протиправний умисел на зникнення з місця дорожньо-транспортної пригоди з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та на завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, яку він сам своїми діями поставив в небезпечний для життя стан.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, у зазначений день та час ОСОБА_9 у порушення вимог п. 2.10. «Правила дорожнього руху» України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, яким передбачено:

п. 2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)»,

усвідомлюючи, що скоїв зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , який внаслідок отримання ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, маючи реальну можливість надати домедичну допомогу останньому, при цьому не маючи об`єктивних причин і підстав відмовитися від прийняття заходів з надання допомоги, маючи прямий умисел на завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, в місці зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 керований ним транспортний засіб марки «KIA» моделі «Cerato 1.6 5MT GLS» не зупинив, заходів для надання домедичної допомоги потерпілому не вжив, бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги не викликав, про дорожньо-транспортну пригоду до органу чи підрозділу Національної поліції не повідомив, заходів для збереження слідів пригоди не вжив, прибуття на місце події поліцейських не чекав, а зник з місця пригоди, залишивши велосипедиста ОСОБА_9 в непритомному стані лежати на проїзній частині вулиці Заводська в м. Жовті Води, Кам`янського району Дніпропетровської області, тобто залишивши останнього без допомоги, хоча водій ОСОБА_5 був зобов`язаний вжити заходів з надання допомоги, оскільки його дії, пов`язані з управлінням транспортним засобом, передували тому, що життя ОСОБА_9 було поставлено під загрозу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Червона Поляна, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2025;

- протоколом огляду місця події від 06.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.03.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 10.03.2025;

- висновком експерта №СЕ-19/104-25/9893-Д;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 від 10.03.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 від 10.03.2025;

- випискою із медичної карти стаціонарного хворого №25П05970 на ім`я ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.03.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.03.2025;

- висновком експерта №50 «Е» / 45 «Е»;

- висновком експерта №СЕ-19/104-25/11289-ІТ;

- висновком експерта №СЕ-19/104-25/11283-ІТ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.03.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі ОСОБА_7 від 10.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.04.2025;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.04.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.04.2025;

- характеризуючими матеріалами на ОСОБА_5 ;

- постановою про об`єднання кримінального правопорушення від 16.04.2025 року;

- постановою про об`єднання кримінального правопорушення від 22.04.2025 року;

- рапортом;

- повідомленням про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 22.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.04.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 від 22.04.2025.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , визнав обставини вчинення обставини вчинення ним кримінальних правопорушень.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, малолітніх та неповнолітніх дітей не має.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та ч. 2 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

В ході досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства, прокуратури та суду, зокрема шляхом виїзду за межі Дніпропетровської області та зміни місця проживання.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , маючи можливість вільно пересуватись по м. Жовті Води, не перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, може впливати на раніше знайомих осіб, а саме, свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки показання вказаних осіб будуть враховані судом лише після безпосереднього допиту у суді, що на даному етапі досудового розслідування проводитися не буде. Таким чином, ОСОБА_5 , не перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , маючи можливість вільно пересуватись по м. Жовті Води, не перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, може вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, так як офіційно не працює та не має стабільного доходу.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких останньому загрожує покарання строком до 8 років позбавлення волі, має постійне місце проживання, не працевлаштований, проживає разом з батьком ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до останнього не доцільно застосувати інші запобіжні заходи ніж запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, незастосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надалі може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, пов`язана з тим, що на думку органу досудового розслідування, суспільна небезпечність вказаного злочину є досить високою, особа може продовжити вчинення аналогічних дій, буде намагатись вплинути на думку інших осіб в негативному сенсі, тому зазначений запобіжний захід не зможе повною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язкам та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку слідчого, даний запобіжний захід здатен запобігти зазначеним ризикам та відповідатиме особі підозрюваного, тяжкості вчиненого ним злочину.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 , заперечуючи проти застосування цілодобового домашнього арешту, просили застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт в нічний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, про яке іде мова в клопотанні підтверджується наданими письмовими доказами.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується з існування на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, офіційно не працює та не має стабільного доходу, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки показання свідків та потерпілого будуть враховані судом лише після безпосереднього допиту у суді, підозрюваний може намагатися впливати на вказаних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За глибоким переконанням слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.

Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000130, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червона Поляна П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 20 червня 2025 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

На період застосування цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- цілодобово не відлучатися з помешкання, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за винятком необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні;

- не відвідувати будь-які розважальні заклади.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_16