Справа № 169/72/25
Провадження № 1-кп/169/49/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зачернеччя Любомльського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 20 грудня 2024 року, приблизно о 07 годині 40 хвилин, всупереч вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою, що по вулиці Грушевського в селищі Луків Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, в напрямку міжнародної траси М-07, сполученням «Київ-Ковель-Ягодин», допустив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не врахував дорожню обстановку на вказаній ділянці дороги, проявив неуважність та не вибрав безпечну швидкість руху в темну пору доби, внаслідок чого під час руху допустив наїзд вищевказаним автомобілем на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася попереду в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини дороги.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, що утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо від виступаючих частин кузова автомобіля, із послідуючим падінням на дорожнє покриття, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, відповідно до пункту 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

У прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог підпукту «б» пункту 2.3, пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), а саме:

підпункту «б» пункту 2.3 ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

пункту 12.2 ПДР України, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

пункту 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суддя своєю ухвалою призначила обвинувальний акт до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення цього засідання повідомлялася належним чином.

Однак, до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_5 , в якому вона просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням на підставі статті 46 КК України та закрити кримінальне провадження стосовно нього, оскільки вони з обвинуваченим примирилися. Вказала, що жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має та просила судовий розгляд проводити за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, просив клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, про що подав адресоване суду письмове клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вказувала на наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, проаналізувавши клопотання потерпілої та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у статті 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин та відповідно до наведених норм матеріального і процесуального закону, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків і не належить до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілою ОСОБА_5 , яка жодних претензій до обвинуваченого не має, завдану вчиненням кримінального проступку шкоду відшкодовано, то суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

На підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2024 року, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

На підставі статей 44, 46 КК України та керуючись статтями 284, 288, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001798 від 21 грудня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2024 року на майно, а саме, автомобіль марки «Volkswagen Passat», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження, скасувати.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Волинській області, що за адресою: вулиця Заводська, 2А, місто Ковель, Волинська область, - повернути власнику (законному володільцю);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0001798, - повернути власнику (законному володільцю).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий