Дата документу 08.09.2025
Справа № 334/7398/25
Провадження № 1-кс/334/2246/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Дніпровський районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду м. Запоріжжя клопотання про арешт майна слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 2221691 від 03.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 2221691 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 03 вересня 2025, приблизно о 14 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan X-Trair», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Михайлова зі сторони вул. Незоли в напрямку нерівнозначного перехрест з вул. Весніна в м. Запоріжжя. В салоні зазначеного автомобілю перебував пасажир ОСОБА_6 .

В цей час, водій ОСОБА_7 керуючи службовим автомобілем «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ( на синьому фоні) здійснив рух по проїзній частині вул. Весніна зі сторони вул. Сергія Синенка, наближаючись до перехрестя з вул. Михайлова.

При цьому проїзна частина вул. Весніна є головною дорогою по відношенню до проїзної частини вул. Михайлова.

Під час руху на нерівнозначному перехресті вул. Михайлова та вул. Весніна водій ОСОБА_5 не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 , який наближався до перехрестя головною дорогою, в результаті чого допустив зіткнення передньої частини керованого ним транспортного засобу бічною частиною автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 з подальшим перекиданням автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ( на синьому фоні).

В результаті ДТП водій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставленні до лікарні.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 03.09.2025 внесено до ЄРДР за № 0001691 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), який доставлений на територію майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди ДТП, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

04.09.2025 слідчим Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилученого в ході огляду місця події вищевказаного транспортного засобу речовим доказом.

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експерту, для чого потрібен вказаний транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на зазначений транспортний засіб, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги, що транспортний засіб «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ( на синьому фоні), зберіг на собі сліди вчинено кримінального правопорушення, а також враховуючи, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав доводи свого клопотання та просив задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

Згідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим встановлено, що 03 вересня 2025, приблизно о 14 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan X-Trair», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Михайлова зі сторони вул. Незоли в напрямку нерівнозначного перехрест з вул. Весніна в м. Запоріжжя. В салоні зазначеного автомобілю перебував пасажир ОСОБА_6 .

В цей час, водій ОСОБА_7 керуючи службовим автомобілем «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ( на синьому фоні) здійснив рух по проїзній частині вул. Весніна зі сторони вул. Сергія Синенка, наближаючись до перехрестя з вул. Михайлова.

При цьому проїзна частина вул. Весніна є головною дорогою по відношенню до проїзної частини вул. Михайлова.

Під час руху на нерівнозначному перехресті вул. Михайлова та вул. Весніна водій ОСОБА_5 не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 , який наближався до перехрестя головною дорогою, в результаті чого допустив зіткнення передньої частини керованого ним транспортного засобу бічною частиною автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 з подальшим перекиданням автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ( на синьому фоні).

В результаті ДТП водій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставленні до лікарні.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 03.09.2025 внесено до ЄРДР за № 0001691 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Вказане вилучене майно зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому воно перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, при зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доказове значення у якому має вказаний автомобіль, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт на транспортний засіб «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні).

Зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), що належить ГУНП в Запорізькій області, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1