Провадження № 1-кп/679/114/2025
Справа № 679/1021/25
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту

27 серпня 2025 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне Рівненського району Рівненської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 343 ч. 1, 350 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, що надійшов до суду, а також заявила клопотання про виклик свідків обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Щодо клопотання обвинуваченої прокурор вважала можливим вирішити його в подальшому, коли документи, які просить долучити обвинувачена до матеріалів справи, надійдуть до суду.

Обвинувачена заперечувала проти призначення судового розгляду, оскільки вважала, що досудове розслідування проведено неповно і доказів її винуватості зібрано недостатньо. Також обвинувачена заперечувала проти виклику свідків обвинувачення, зазначивши, що ці свідки є колегами потерпілих, а тому правдивість їх показань викликатиме сумніви. Водночас обвинуваченою було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які були надіслані нею на адресу суду поштою, проте не встигли надійти до суду на час початку підготовчого судового засідання.

Захисник у підготовче судове засідання не з`явився, судом було прийнято відмову обвинуваченої від захисника після надання останнім можливості для конфіденційної зустрічі.

Потерпілі залишили на розсуд суду вирішення питання щодо можливості призначення судового розгляду та клопотання обвинуваченої, а також підтримали клопотання прокурора про виклик свідків.

Заслухавши клопотання сторін та думку учасників, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт, має містити, крім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

У ч. 1 ст. 337 КПК України наголошується, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню , зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, на чому наголошується у постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16.

В обвинувальному акті, що надійшов до суду, зазначається наступне:

« ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного впливу на працівника державного органу, а саме державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 , який призначений на зазначену посаду наказом Міністерства юстиції України № 839-к від 04.03.2024, та відповідно до посадової інструкції виконує службові обов`язки, зокрема забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень, примусове виконання яких передбачене законом, у порядку, встановленому законодавством, з 12.06.2025 по 23.06.2025 здійснювала незаконний вплив на вказаного державного виконавця.

Зокрема ОСОБА_4 , будучи невдоволеною законними діями державного виконавця в межах відкритих щодо неї виконавчих проваджень, систематично здійснює телефонні дзвінки на особистий номер мобільного телефону ОСОБА_5 , під час яких висловлює на його адресу погрози фізичної розправи, пошкодження його особистого майна, а також приниження, образи, вживає нецензурну лексику та поширює висловлювання, що мають на меті дискредитувати та морально тиснути на службову особу.

Вказані дії ОСОБА_4 вчиняє умисно, з прямим умислом на перешкоджання виконанню державним виконавцем своїх службових обов`язків, що є формою незаконного впливу на працівника державної виконавчої служби.

Таким чином, своїми діями, які виразились у незаконному впливі на працівника органу державної виконавчої служби з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України».

Отже, в обвинувальному акті не зазначається місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 , а також висунуте обвинувачення є неконкретизованим та носить узагальнюючий характер, позаяк з обвинувального акту не вбачається, в які конкретні дату та час здійснювалися дзвінки обвинуваченою потерпілому та які саме конкретні дії (форма незаконного впливу) під час кожного з таких дзвінків нею вчинялися.

Неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо, з урахуванням ст. 42 КПК України, яка передбачає, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

У той же час підставою для зміни прокурором обвинувачення в суді (що є правом, а не обов`язком прокурора) є лише встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у той час як місце вчинення кримінального правопорушення та обставини, про які зазначається судом, очевидно мали бути встановлені стороною обвинувачення вже на момент складення обвинувального акту.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначається, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

При цьому суд вважає не випадковим зазначення у тексті статті вимог щодо негайності та детальності інформування обвинуваченого про характер обвинувачення у їх сукупності вказане свідчить про те, що суть обвинувачення має бути детально викладена та доведена до відома особи, стосовно якої висунуто обвинувачення, ще до початку судового розгляду для того, щоб підсудний мав можливість одразу визначити для себе максимально ефективну лінію захисту та сформулювати її на початковій стадії судового провадження, зокрема до початку дослідження доказів.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 у справі «Ващенко проти України» зазначається, що обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» вказано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано розписку підозрюваної про отримання нею копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, при цьому на стадії підготовчого провадження (з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 183/1682/22) доказів виконання відповідного обовязку стороною обвинувачення суду також надано не було.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ч.ч. 2, 4 ст. 291 КПК України, суд вважає за необхідне повернути його прокурору.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає передчасним розгляд заявлених прокурором та обвинуваченої клопотань, пов`язаних із підготовкою справи до розгляду, а тому вважає доцільним залишити вказані клопотання без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 91, 291, 314, 337, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 343 ч. 1, 350 ч. 2 КК України, повернути прокурору.

Клопотання прокурора про виклик свідків та клопотання обвинуваченої про долучення доказів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів із дня її оголошення. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів із дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1