ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2582/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подану на забезпечення прав і свобод затриманого в порядку статті 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2025 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою в порядку статті 206 КПК України, у якій просив визнати затримання ОСОБА_3 04.09.2025 об 11-07 год. в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України без ухвали слідчого судді не задокументованим та незаконним та звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

На обґрунтування скарги вказав, що у провадженні відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 00001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4ст.191, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.4 ст.189 КК України. 04.09.2025 о 11-07 на виїзді зі паркінгу ЖК БФК «Метрополь» за адресою: м. Київ, вул.Предславинська, 20Б його було затримано прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва та співробітниками Служби безпеки України. З цього моменту ОСОБА_3 фактично був позбавлений можливості пересуватися на власний розсуд та перебував під наглядом працівників поліції. Після чого, у період з 11-07 по 17-02 було проведено обшук його автомобіля, після закінчення якого було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 04.09.2025, відповідно до якого зазначено час затримання ОСОБА_3 04.09.2025 о 17-00 за адресою: м. Київ, вул.Предславинська, 20Б та якого пізніше було доставлено до ІТТ у м. Києві. Підставою затримання ОСОБА_3 визначено п.6 ч.1 ст.615 КПК України. Посилається на те, що прокурором вказано невірний час затримання, оскільки ОСОБА_3 було затримано близько 11-07, а не о 17-00, як зазначено в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, в протоколі затримання ОСОБА_3 від 04.09.2025 не зазначено, які саме випадки передбачені ст.208 КПК України стали підставою для його затримання. Додає, що захисника було допущено до обшуку о 12-00, чим порушені права підозрюваного, визначені ч.2 ст.42 КПК України. До того, ж на момент складання та подання скарги (05.09.2025 о 13-00) ОСОБА_3 не було вручено письмове повідомлення про підозру.

Отже, за міркуванням адвоката ОСОБА_3 затримано без законних на те підстав та з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, що є підставою для вжиття передбачених процесуальним законом заходів щодо захисту прав людини.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Стаття 3 КПК України визначає, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…

За загальним правилом, установленим статтею 132 КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Водночас нормою статті 206 цього Кодексу визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини, при цьому орган державної влади чи службова особа, які утримують особу під вартою не на підставі судового рішення, повинні довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та позбавлення її свободи.

Підстави затримання особи без ухвали слідчого судді встановлені нормою статті 208 КПК України, якою передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Ще однією підставою затримання особи без ухвали слідчого судді в умовах воєнного стану є наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину (пункт 6 частини першої статті 615 КПК України).

Стаття 211 цього Кодексу визначає, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За приписами статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Установлено, що провадженні відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 00001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4ст.191, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.4 ст.189 КК України.

04.09.2025 ОСОБА_3 було затримано, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Підставою затримання відповідно до п.6 ч.1 ст.615 КПК України є: наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 КПК України, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Цієї ж дати ОСОБА_3 було доставлено до Ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дарницького районного суду у м. Києва.

Зважаючи на викладене, підстави для вжиття слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва передбачених статтею 206 КПК України заходів щодо захисту прав людини відсутні, а доводи захисника щодо незаконності затримання ОСОБА_3 мають бути перевірені слідчим суддею в рамках розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 206 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подану на забезпечення прав і свобод затриманого в порядку статті 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1