ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4665/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/204/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 03 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой Автономної Республіки Крим, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 27 вересня 2023 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_8 засуджено:

- за ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2023 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1433 грн.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він на початку липня 2023 року, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , де знайшов барсетку, в середині якої знаходився паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 , виданий 17 вересня 2013 року Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та картка фізичної особи - платника податків, видана на ім`я ОСОБА_9 ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 . В подальшому, діючи умисно, власноручно видалив фотокартку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з першої сторінки паспорта та наклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тобто підробив паспорт громадянина України, з метою подальшого його використання.

В подальшому, ОСОБА_8 , 02 серпня 2023 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання паспорта громадянина України, перебуваючи на АДРЕСА_1 , де останнього зупинили співробітники поліції з метою перевірки документів, та під час встановлення особи ОСОБА_8 , виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів, що засвідчує особу, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_3 , виданий 17 вересня 2013 року Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є підробленим, використав зазначений паспорт громадянина України, шляхом пред`явлення співробітникам поліції.

В паспорті громадянина України, серійний номер НОМЕР_3 , виданий 17 вересня 2013 року Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце зміни первинного змісту, а саме: повна заміна фотокартки на сторінці №1.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70; ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2023 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд встановивши під час розгляду наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, безпідставно не застосував положення ст.69-1 КК України та призначив покарання, яке перевищує 2/3 максимального строку покарання за ч.1 ст.358 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання (п.2 ч.1 ст.65 КК України), суд повинен призначити покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність та не застосував закон, який підлягає застосуванню, що у даному випадку є підставою для зміни вироку суду.

Так, обираючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у виді щирого каяття та визнання вини.

Крім цього судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст.67 КК України.

Санкція ч.1 ст.358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 69-1 КК України максимальне покарання, яке може бути призначено ОСОБА_8 за ч.1 ст.358 КК України, в даному випадку не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Колегія суддів також враховує, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, є формальним, тобто не передбачає наслідків у виді заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, а тому у даному випадку, суд першої інстанції мав застосувати положення ст. 69-1 КК України та призначити обвинуваченому покарання, яке не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

Разом з цим, суд першої інстанції не надав належної уваги зазначеним обставинам та всупереч вищезазначеним вимогам закону, призначив ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, що перевищує 2/3 максимального строку та призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме фактичного його не застосування, при наявності беззаперечних підстав для його застосування - ст. 69-1 КК України.

Пунктами 1, 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 ст.407 КПК України, а тому згідно з п.1, 4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання за ч.1 ст.358 КК України, застосуванню до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69-1 КК України. Покарання за ч.4 ст.358 КК України слід залишити у виді та розмірі, визначених судом першої інстанції, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за принципом поглинення.

Поряд з цим, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 кримінальні правопорушення за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за які його засуджено за цим вироком, вчинив до постановлення вироку щодо нього Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2023 року, остаточне покарання останньому необхідно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2023 року, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, як наполягає прокурор в апеляційній скарзі.

Таке рішення, на думку колегії суддів, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.358 КК України із застосуванням вимог ст.69-1 КК України до 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70; ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2023 року, вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4