Дата документу 15.05.2025Справа № 554/6602/25
Провадження № 1-кс/554/6304/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 р. м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням посилаючись на те, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, № 0001013 від 02.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 286 КК України за підозрою ОСОБА_5 .

05.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2024 року наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за №77 о/с ОСОБА_5 прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено на посаду поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та призначено спеціальне звання рядового поліції закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером 0209292.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за №370 о/с від 28.02.2025 рядовому поліції ОСОБА_5 , поліцейському взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції присвоєно звання капрал поліції.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №2721 від 11.12.2024 затверджено перелік працівників управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, за якими закріплюються службові транспортні засоби, включаючи транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_1 до самостійного керування яким, зокрема, допущено поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 .

Згідно ст.ст. 24, 68 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон), Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст.18 Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені: органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів.

02.05.2025 року близько 11:20 год ОСОБА_5 керуючи службовим автомобілем марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, рухаючись по автодорозі М-22 «Полтава-Олександрія» (7 км.) поряд з с.Мачухи, Полтавського р-ну., Полтавської області, проявив злочинну недбалість, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а також перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію та виїхавши на зустріч автомобілю марки «Opel» моделі «Insignia» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, чим допустив зіткнення з останнім порушивши п.п. 10.1, 14.2-в, 34 (1.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 14.2-в Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

- п. 34 (1.1) Горизонтальна розмітка має таке значення, (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки).

Допущені ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 10.1, 14.2-в, 34 (1.1) Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобілю марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померли на місці.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 449 від 03.05.2025, смерть потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала внаслідок гострої масивної крововтрати внаслідок травматичного розриву аорти та серця в грудному відділі.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 447 від 03.05.2025, смерть потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 настала внаслідок гострої масивної крововтрати внаслідок травматичного розриву аорти в грудному відділі.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.05.2025;

- протоколом огляду від 02.05.2025, в ході яких зафіксовано обстановку біля автомобіля «Skoda Rapid» днз 11 6470 на синьому фоні, оглянуто та описано трупи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 449 від 03.05.2025;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 447 від 03.05.2025;

- показами свідка ОСОБА_11 від 02.05.2025;

- показами свідка ОСОБА_12 від 02.05.2025;

- показами свідка ОСОБА_7 від 02.05.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, проходить службу на посаді поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має постійне місце проживання однак вказані факти не свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів. ОСОБА_5 усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснювати вплив на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку діяння.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

2. п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що гр. ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх друзів здійснити вплив на свідків, понятих, як шляхом умовляючи так із застосуванням зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3. п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_5 , незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 може чинити тиск на, свідків, а також може продовжити вчиняти злочини у якому підозрюється.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та застосування такого запобіжного заходу не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у цьому кримінальному провадженні, м`якість застосування якого створить в очах суспільства уяву безкарність та свавілля.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваної свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати домашній арешт в нічний час доби.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти навіть не доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує, що підозрюваний потребує лікування, вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слід застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічний час доби.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 години вечора по 06:00 годину ранку за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом (телефонним дзвінком або надсилання письмової повістки про виклик);

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання та роботи;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, потерпілими, експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в межах досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1