Провадження № 11-кп/824/4627/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.08.2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., із покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, що мають високу суспільну небезпечність, тому ризик переховування продовжує існувати та обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності і пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання. Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які на даному етапі судового розгляду не допитані, а тому ризик впливу на них існує до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від них.Враховуючи стадію судового розгляду, суд вважав, що на даний час даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено. Суд залишив розмір застави, яка визначена у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб без змін, оскільки такий розмір застави буде достатнім засобом для запобігання порушення обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або особисте зобов`язання або зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму.

Зазначає, що дана ухвала постановлена неналежним складом суду, оскільки кримінальне провадження та клопотання стосовно ОСОБА_8 надійшло до Святошинського районного суду м. Києва з порушенням вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України та підлягало направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу або до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вказує, що ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду не доведений, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, а саме дочку та цивільну дружину, під час військового стану можливості виїхати за межі України в нього немає.

Щодо ризиків знищення, приховування та спотворення, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то сторона обвинувачення доказів можливості таких дій з боку обвинуваченого не надала, доказова база сторони обвинувачення сформована та відкрита стороні захисту, досліджена в ході судового розгляду, в ході допиту потерпілі та свідки про можливі погрози від обвинуваченого не повідомляли, з останніми особисто обвинувачений не знайомий, інкримінованих йому кримінальних правопорушень не вчиняв.

Крім того, зазначає, що обвинувачений хворіє гіпертонічною хворобою, ВІЛ, гепатитом С і в умовах установи виконання покарань загострились хронічні захворювання, які напряму можуть вплинути на його здоров`я та життя, неодноразово викликалась бригада швидкої медичної допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я в умовах утримання під вартою.

Вважає, що суд невмотивовано визначив максимальну суму застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки розмір визначеної застави є і був непомірним для обвинуваченого відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, на розгляді Святошинського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження №0000476 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 361 КК України.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.08.2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., із покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Підставами для продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 врахував дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, станом на сьогодні не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ,суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На думку апеляційного суду, з урахуванням майнового стану та репутації обвинуваченого ОСОБА_8 , суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є обґрунтованою та здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків. Підстав вважати її завідомо непомірною для обвинуваченого не вбачається. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який обвинувачений та/або заставодавець боялися б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо застосування запобіжного заходу розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів контрольного провадження вбачається, що при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 місцевий суд враховував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 інкримінованих злочинів не вчиняв, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки питання щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, яка ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах, вирішується в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у справі, а не на стадії її розгляду, зокрема і під час вирішення питання про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає неналежною підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки жодних документальних підтверджень того, що в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому не надається кваліфікована медична допомога сторона захисту не надала.

Посилання захисника на те, що розгляд клопотання здійснено незаконним складом суду, оскільки провадження надійшло до Святошинського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності є безпідставними. Так, згідно ухвали Київського апеляційного суду від 21.11.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115281243) та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20.10.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114323076) обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 скеровано прокурором до належного суду, а саме до Святошинського районного суду м. Києва. При цьому, спори про підсудність не допускаються.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя