справа № 563/924/25
У Х В А Л А
30 травня 2025 року м. Корець
в с т а н о в и в :
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, вказуючи, що 03.04.2025 о 15:00 до чергової частини ВП №7 Рівненського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ОСОБА_4 , про те, що в ході проведення ОРМ була встановлено, що громадянка ОСОБА_5 жителька с. Користь, на території Корецької ТГ Рівненського району збуває наркотичні засоби, а саме марихуану (канабіс) невідомим особам за грошові кошти.
За результатами контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. 17.05.2025 року громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Великомежиріцької ТГ збула речовину, яка схожа на наркотичний засіб «канабіс» для легендованої особи, який в подальшому передав для працівників поліції, а саме добровільно видав поліетиленовий пакетик із вмістом подрібненої речовиши природного походження, яка в подальшому була вилучена та упакована у спец.пакет НПУ CRI1174407 із поленювальним текстом та підписами учасників.
Окрім цього, при проведенні у межах зазначеного кримінального провадження 29 травня 2025 року санкціонованого обшуку за місцем проживання, вилучено змиви з обох рук ОСОБА_6 , які в ультрафіолетовому світлі проявляються світлим кольором та упаковані в б/н конверти НПУ СУ, із підписами учасників обшуку, що в подальшому приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази.
А тому, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на зазначені речові докази.
Прокурор подав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до вимог ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для даного кримінального провадження та відповідає відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно положень ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене та можливість використання вилучених речей як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.
А тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання - задоволити.
- на змиви з обох рук ОСОБА_6 , які упаковані в б/н конверти НПУ СУ, контрольний зразок бинта, вилучені під час обшуку 29 травня 2025 року;
- на зразок люмінісцентного барвника, що упакований в конверт б/н конверти НПУ, який вилучений 29 травня 2025 року під час помітки грошей;
Встановити заборону власнику майна, чи будь-якій іншій особі користуватися, розпоряджатися та відчужувати зазначені речі до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1