Провадження № 1-кс/947/8454/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеси

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 що погоджено з прокурором Білгород - Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українку, громадянку України, яка обіймає посаду інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.06.2025р. до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 що погоджено з прокурором Білгород- Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 28.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; право власності на землю гарантується; це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 1 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст. 65 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності; порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України; землі оборони можуть перебувати лише в державній власності; порядок використання земель оборони встановлюється законом.

У відповідності до пп. а, б ч. 1 ст. 91 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Також, згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного Кодексу України (у редакції станом на 22.06.2023) земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» (у редакції станом на 05.12.2019) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі військові частини).

Відповідно до абз. 1 ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» (у редакції станом на 05.12.2019) військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до абз. 1 ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» (у редакції станом на 05.12.2019) військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про використання земель оборони» (у редакції станом на 05.12.2019) особи, винні в порушенні законодавства про використання земель оборони, несуть відповідальність згідно із законом.

Додатково встановлено, що відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (у редакції станом на 19.11.2022) самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Також встановлено, що наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 № 680 затверджено Інструкцію з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України (у редакції від 07.02.2018), (далі Інструкція) облік земельних ділянок, які надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств, організацій, госпрозрахункових організацій Збройних Сил України та Міністерства оборони України (далі землекористувачі), ведеться в одиницях виміру площі гектарах, приведених у відповідних формах обліку документів згідно з цією Інструкцією і даними, що включаються до земельно-кадастрової документації, з метою забезпечення даними про наявність, рух і якісний стан земельних ділянок, контролю за їх збереженістю, законністю і ефективністю використання, підготовки вихідних даних для складання облікових документів у терміни, встановлені Табелем термінових донесень; облік земельних ділянок включає бухгалтерський та оперативний облік; обліку підлягають усі земельні ділянки, надані землекористувачам у користування.

Відповідно до п.п. 1.7 Інструкції: у ТКЕУ, ККЕУ, КЕВ, КЕЧ облік земельних ділянок організовують начальники. Вони відповідають за стан обліку земель у ТКЕУ, ККЕУ, КЕВ, КЕЧ, законне оформлення всіх операцій, пов`язаних з їх прийманням (передачею), зняттям з обліку, ведення облікових документів, а також за складання та своєчасне подання Відомості наявності та використання земельних ділянок.

Відповідно до п.п. 1.10 Інструкції: безпосередньо облік земельних ділянок у ККЕУ, КЕВ, КЕЧ здійснює інженер з землекористування, який відповідає за правильне оформлення всіх звітних документів, своєчасне ведення записів у книгах (картках) обліку операцій, пов`язаних із рухом та зміною якісного стану земель, за підготовку документів для оперативного зберігання в архіві органів квартирно-експлуатаційної служби, за збереження облікових документів, електронний облік земельних ділянок; інженер з землекористування не рідше 1 (одного) разу на місяць проводить моніторинг Публічної кадастрової карти України в межах контурів військових містечок щодо наявності земельних ділянок, які належать стороннім особам та яким присвоєно кадастрові номери.

Відповідно до п.п. 4.1 Інструкції: надання земельних ділянок землекористувачам проводиться в порядку, установленому Земельним кодексом України, на підставі рішень органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади. Ці документи зберігаються у відповідних органах квартирно-експлуатаційної служби.

Відповідно до п.п. 5.1 Інструкції: контроль за веденням обліку земельних ділянок здійснюється з метою забезпечення його своєчасності, повноти, достовірності й точності, а також законності та використання за призначенням, збереження земель і правильності їх зняття з обліку і покладається на ГКЕУ, ТКЕУ, ККЕУ;

Відповідно до п.п. 5.4 Інструкції: документальна та фактична перевірки стану обліку земельних ділянок проводяться відповідними спеціалістами органу квартирно-експлуатаційної служби. Перевірці підлягають: фактична наявність облікових, звітних та інвентаризаційних документів земель оборони; використання земельних ділянок за цільовим призначенням; операції, пов`язані з прийманням (передачею), зміною якісного стану і зняттям з обліку земель оборони; організація контролю за обліком земель, їх утриманням та збереженістю; стан ведення електронного обліку земельних ділянок.

Відповідно до п.п. 5.7 Інструкції: під час перевірки організації контролю за веденням обліку земель, їх утриманням та збереженням встановлюється: своєчасність відшкодування нанесених державі збитків.

Так, наказом начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 27.06.2023 № 54 затверджено положення про Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району, відповідно до п. 1, 2, 3, 4, 8 якого:

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою здійснення квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, дислокованих в межах її відповідальності;

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України та нормативно-правовими актами Верховної ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами, директивами та дорученнями Міністра оборони України, Державного секретаря Міністерства оборони України та начальника Генерального штабу Збройних сил України, дорученнями заступників Міністра оборони України, наказами та дорученнями командувача сил логістики Збройних сил України та його заступників, наказами начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням;

основними завданнями Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району є забезпечення військових частин фондами військового містечка та земельними ділянками;

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина (району) відповідно до покладених на неї завдань: забезпечення військових частин фондами військового містечка та земельними ділянками; ведення обліку та аналіз наявності, стану, ефективного та раціонального використання земель, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та обладнання; організація виготовлення правовстановлюючих документів на нерухоме військове майно та земельні ділянки, що належать до земель оборони, державної реєстрації речових прав на них; здійснення заходів з передачі нерухомого військового майна в оренду, яке перебуває на балансі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району відповідно до покладених на неї завдань за погодженням уповноваженого органу управління до сфери якого належить балансоутримувач;

начальник Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району відповідно до покладених на неї завдань: приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району відповідно до покладених на неї завдань у визначеному законодавством порядку заохочує та притягує до відповідальності військовослужбовців та працівників.

Також, наказом начальника Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району від 05.10.2022 № 90 (по стройовій частині) ОСОБА_4 призначено на посаду інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району.

Відповідно до розділу 1 посадової інструкції інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району ОСОБА_4 , затвердженої 06.10.2022 начальником Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району ОСОБА_8 (далі Інструкція) інженер з землекористування підпорядковується начальнику квартирно-експлуатаційної частини району. Призначається на посаду і звільняється з посади наказом начальника квартирно-експлуатаційної частини району.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 розділу 3 Інструкції: інженер з землекористування зобов`язаний знати:

Конституцію України;

Закони України, Постанови Верховної Ради України, укази і розпорядження Президента України, накази і директиви Міністра оборони України з земельних питань та розпорядчі документи вищих установ за підпорядкованістю.

Згідно п.п. 4.1, 4.4 розділу 4 Інструкції інженер з землекористування відповідає:

за достовірне ведення облікових документів на земельні ділянки, які були надані для потреб Збройних сил України, забезпечує розробку виготовлення правовстановлюючих документів, кадастрових номерів на земельні ділянки;

за проведення інвентаризації земельних ділянок Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 5.1-5.6, 5.10-5.12 розділу 5 «Посадові обов`язки» Інструкції, інженер з землекористування:

відпрацьовує облікові документи на земельні ділянки, які були надані для потреб Збройних сил України;

реалізувати державну політику у використанні та охороні земель Міністерства оборони України;

координувати і контролювати виконання ґрунтових, топографо-геодезичних робіт на землях Міністерства Оборони України;

здійснювати контроль за додержанням користувачами земельного законодавства, установленого режиму використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення та умов надання;

вести облік звітності відповідно до табелю термінових донесень;

виявляти земельні ділянки, що використовуються не за цільовим призначенням і з порушенням встановленого законодавства та вчасно повідомляти правоохоронні органи;

складати планово-картографічні матеріали для обліку і охорони земель;

брати участь у проведенні інвентаризації земельних ділянок Збройних Сил України;

представляти матеріали з питань регулювання земельних відносин до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Відповідно до п.п. 6.1-6.4 розділу 6 «Права» Інструкції, інженер з землекористування має право:

здійснювати перевірку військових частин, установ, організацій Міністерства оборони України щодо додержання вимог земельного законодавства;

готувати матеріали виявлених правопорушень згідно чинного законодавства, у разі потреби, ставити перед командуванням питання щодо притягнення посадових осіб, винних у порушенні земельного законодавства;

за погодженням з керівниками, залучати спеціалістів органів державної виконавчої влади, установ, організацій для розгляду питань, що належать до його компетенції;

вносити пропозиції відповідним командирам і начальникам щодо обмеження тимчасової заборони, (припинення будівництва) освоєння земельних ділянок, проведення геологорозвідувальних, пошукових, технічних та інших робіт, які проводяться з порушенням Земельного Кодексу, або можуть негативно впливати на стан земельних ділянок.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 , постійно обіймаючи посаду інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, наділена адміністративно-господарськими функціями та в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Так, згідно з Постановою Ради народних комісарів Української РСР від 18.12.1945 № 2002/063 «Про відвід 20 000 гектарів землі на території Бородинського, Тарутинського і Саратського районів Ізмаїльської області для організації окружного артполігону ОДВО», що затверджена розпорядженням Раднаркому СРСР від 19.01.1946 № 742рс, постановлено відвести на території Бородинського, Тарутинського та Саратського районів Ізмаїльської області під окружний артилерійський полігон Одеського військового округу 20 000 га землі.

У подальшому, 10.06.1946 обласна комісія з передачі земель ОДВО, яка діяла на виконання Постанови Ради народних комісарів Української РСР від 18.12.1945 № 2002/063 та Постанови Ізмаїльського обласного виконавчого комітету від 12.02.1946 № 53/9-ОП, склала акт передачі земельної ділянки, що відводиться під учбовий артилерійський полігон ОДВО на площі 23 600 га. При цьому в акті від 10.06.1946 зазначено, що під час відводу земель в натурі, у зв`язку з рельєфом місцевості (з метою включення деяких висотних пунктів) виникла необхідність у збільшенні площі артполігону, у зв`язку з чим фактично відведено під полігон на 3600 га більше, ніж було передбачено проєктом, що було узгоджено районними організаціями.

Рішенням звуженого засідання Ізмаїльського обласного виконавчого комітету від 10.06.1946 № 7 «Про затвердження акту обласної комісії по передачі земель під артилерійський полігон Одеському військовому округу» було затверджено вказаний акт обласної комісії від 10.06.1946 про передачу земельної ділянки площею 23 600 га під учбовий артилерійський полігон Одеського військового округу.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на території Одеської області у Тарутинському районі Веселодолинської сільської ради (за межами населених пунктів) розташована земельна ділянка (кадастровий номер :01:002:0510)загальною площею 6 953 га, із визначенням цільового призначення для розміщення і постійної діяльності Збройних Сил України, колишня територія Тарутинського полігону, нині вивільнене військове містечко 11. Так, у 2006 році відповідно до наказу № 123 начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління розформовано та ліквідовано Болградську квартирно-експлуатаційну частину, зона відповідальності якої поширювалась на територію Ізмаїльського та Болградського району, відповідно землі оборони - Тарутинський полігон, перебував на її обліку. Разом з цим, відповідно до цього ж наказу, правонаступником визначено Білгород-Дністровську квартирно- експлуатаційну частину .

Відтак з 2006 року статус користувача вищезазначеної земельної ділянки набуло Міністерство оборони України та Білгород-Дністровська КЕЧ, як структурний підрозділ цього міністерства. Відповідно до запису з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0510, загальною площею 6953,2926 га, з цільовим призначенням 15.01 «Для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України», відноситься до категорії земель оборони. Вказана земельна ділянка перебуває у власності держави та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району.

Так, інженер з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, не забезпечила належне виконання покладених на неї начальником Білгород-Дністровської КЕЧ району адміністративно-господарських обов`язків з управління та розпорядження майном у вигляді земельної ділянки загальною площею 6953,2926 га в межах території загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області з кадастровим номером :01:002:0510, яка фактично перебуває у власності держави та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Білгород-Дністровської КЕЧ району, що виразилось у не забезпеченні своєчасного проведення інвентаризації, ведення обліку та виявлення земельних ділянок, що використовуються не за цільовим призначенням і з порушенням встановленого законодавства, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам за наступних обставин.

Так, в період часу з жовтня 2022 року по липень 2023 року (але не пізніше 20.07.2023, разом з тим більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), у громадянина України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015) виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, а саме частини земельної ділянки загальною площею 6953,2926 га в межах території загальновійськового полігону «Тарутинський» Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області з кадастровим номером :01:002:0510, яка фактично перебуває у власності держави та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Білгород-Дністровської КЕЧ району. Так, громадянин України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015), визначив об`єктом свого незаконного посягання земельну ділянку площею 24,7111 га в межах території загальновійськового полігону «Тарутинський» за адресою: Одеська обл., Тарутинський р-н, Веселодолинська сільська рада з кадастровим номером :01:002:0510.

В подальшому, громадянин України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015), діючи всупереч імперативних вимог чинного законодавства України, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, розташованої в межах території загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи на території земельної ділянки загальновійськового полігону «Тарутинський» з кадастровим номером :01:002:0510 за адресою: Одеська обл., Тарутинський р-н, Веселодолинська сільська рада (за межами населених пунктів), за відсутності укладеного та зареєстрованого договору оренди земельної ділянки, в період часу з жовтня 2022 року по липень 2023 року (але не пізніше 20.07.2023, разом з тим більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), з використанням сільськогосподарської техніки, здійснив обробітку, засіванням насінням сільськогосподарської культури ячмінь, вирощуванням та збиранням сільськогосподарського врожаю, на частині земельної ділянки державної власності, площею 24,7111 га в межах території загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області з кадастровим номером :01:002:0510, загальною площею 6953,2926, з цільовим призначенням 15.01 «Для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України».

Таким чином, громадянин України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015), самовільно зайняв вищевказану земельну ділянку, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виразилось у діях, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

У свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, тобто у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою, перебуваючи на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з жовтня 2022 року по липень 2023 року (але не пізніше 20.07.2023, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в силу займаної посади та досвіду роботи повинна була та мала можливість їх передбачити, достовірно знаючи вимоги земельного законодавства, не забезпечила фактичне виконання імперативних вимог ст. ст. 13, 14 Конституції України; ч. 3 ст. 1, ст. 65, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 77, пп. а, б ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 124, ст. ст. 125, 126, ч. 1 ст. 134 Земельного Кодексу України; ст. 1, абз. 1 ст. 2, абз. 1 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про використання земель оборони»; абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»; п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.7, 1.10, 4.1, 5.1, 5.4, 5.7 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 № 680; п. 1, 2, 3, 4 Положення про Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району, затвердженого наказом начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 27.06.2023 № 54; розділу 1, п.п. 3.1, 3.2 розділу 3, п.п. 4.1, 4.4 розділу 4, п.п. 5.1-5.6, 5.10-5.12 розділу 5, п.п. 6.1-6.4 розділу 6 Посадової інструкції інженера з землекористування Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, затвердженої 06.10.2022 начальником Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, а саме: не забезпечила контроль використання частини земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:002:0510, площею 24,7111 га за цільовим призначенням; не провела належний облік та не здійснила аналіз наявності, стану, ефективного та раціонального використання земель Білгород-Дністровської КЕЧ району та встановлених законодавством заходів з передачі частини земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:002:0510, площею 24,7111 га, яка перебуває на балансі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району в оренду; не виявила земельну ділянку, що використовуються не за цільовим призначенням і з порушенням встановленого законодавства та вчасно не повідомила правоохоронні органи; не підготувала матеріали виявленого 11.07.2023 правопорушення згідно чинного законодавства за фактом самовільного зайняття громадянин України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015), частини земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:002:0510, площею 24,7111 га в межах території загальновійськового полігону «Тарутинський» Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населених пунктів); не внесла пропозиції відповідним командирам і начальникам щодо обмеження освоєння частини земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:002:0510, площею 24,7111 га в межах території загальновійськового полігону «Тарутинський» Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, які проводились з порушенням Земельного Кодексу та можуть негативно впливати на стан земельної ділянки, що виразилось у самовільному зайнятті земельної ділянки громадянином України (відносно якого матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження за №0000015) шляхом засівання насінням сільськогосподарської культури ячмінь, вирощування та збирання сільськогосподарського врожаю, чим спричинено шкоду інтересам держави в особі Білгород-Дністровської КЕЧ району на загальну суму 3 037 429 грн 18 коп. (три мільйони тридцять сім тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень вісімнадцять копійок), що згідно п. 4 примітки до ст. 364 КК України у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

05.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрювана та захисник проти задоволення клопотання не заперечувала, крім обов`язку з`являтися до слідчого із встановленою періодичністю.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема: рапортом УСР в Одеській області, витягом із наказу начальника Білгород - Дністровської КЕЧ №90 від 05.10.2022, посадовою інструкцією інженера з землекористування №1 від 26.10.2022, висновком експерта судової земельно - технічної експертизи №23-3126 від 28.08.2023, висновком експерта судової земельно - технічної та оціночно - земельної експертизи №23-6056 від 09.02.2024, допитом свідка ОСОБА_9 від 07.06.2024, допитом свідка ОСОБА_9 від 03.10.2024, висновком експерта судової інженерно екологічної експертизи №24-5542 від 18.12.2024, заходами забезпечення кримінального провадження; іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000004 від 28.04.2023 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначив як ризики за для запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання те, що ОСОБА_4 може переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, вважаю доведеною наявність мінімальних ризиків незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження. Між тим, вказані ризики є незначними, оскільки підозрювана має постійне місце мешкання, постійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

На підставі вище викладеного та керуючись ст .ст. 181, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 що погоджено з прокурором Білгород - Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк до 05 серпня 2025 року включно наступні обов`язки:

не відлучатися з Одеської областібез дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1