Справа № 473/2520/25
Номер провадження 1-кп/473/275/2025
У Х В А Л А

іменем України

"20" травня 2025 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000165 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, із професійно-технічною освітою, раніше не судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурором було підтримано подане нею до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченомуОСОБА_4 з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України (а саме можливе переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілу і свідків).

Потерпіла клопотання прокурора підтримала.

Обвинувачений при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду та не заперечував проти розгляду клопотання у відсутності захисника, який не прибув та заяв про поважні причини неприбуття до суду не подав.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо запобіжного заходу суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ст.194 КПК України при вирішенні питання про запобіжний захід суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ст.183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На стадії підготовчого судового засідання сторони процесу не оспорювали існування обгрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 за ч.2 ст.263, ч.2 ст.121 КК України, та доказів про її необгрунтованість суду не надали.

В даному провадженні на стадії слідства на той момент підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 22 травня 2025 року.

Проте до цієї дати завершити розгляд провадження не можливо з причин, що від суду не залежать, оскільки обвинувальний акт прокурором було подано до суду о 16.05 год. 14 травня 2025 року.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України, та зазначених прокурором в клопотанні, суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України та у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я особи, за вчинення якого санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тому можливим є ризик переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Ризик впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу підтверджено не було, оскільки підозрюваний з вказаними особами не спілкувався, так як утримувався під вартою, та доказів про можливий вплив на них сторона обвинувачення не надала. Також свідки та потерпіла під час слідства вже допитані та їх покази зафіксовано в матеріалах досудового слідства.

Так ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд враховує, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою не перевищує строку, визначеного п.2 ч.3 ст.197 КПК України, яким передбачено, що сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого не повинен перевищувати: 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів. Тоді як ОСОБА_4 утримується під вартою з 22.02.2025 року.

Можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів таких як домашній арешт, застава чи особисте зобов`язання на даному етапі провадження не відповідатиме завданням кримінального судочинства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме до 19 липня 2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1