Справа № 953/3661/25
н/п 1-кс/953/5126/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування №0000531 від 11.04.2025, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого водієм автотранспортних засобів транспортного цеху ТОВ «Харківський молочний комбінат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

Встановив:

14.07.2025 слідчий ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування №0000531 від 11.04.2025, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування вказує, що у ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000531 від 11.04.2025, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2025 приблизно о 16:40 ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «КАМАЗ 55102», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить СТОВ «АГРОСВІТ», рухався по проспекту Героїв Харкова від проспекту Архітектора Альошина в напрямку вулиці 12-го Квітня в м. Харкові, зі швидкістю приблизно 35 км/год.

Проїжджаючи в районі будинку №268-А по проспекту Героїв Харкова в місті Харкові, ОСОБА_5 керуючи вищевказаним автомобілем, допустив його неконтрольований виїзд на праве узбіччя, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху України», де вказано:

- 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

- 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала на правому узбіччі та перешкоди у вигляді залізобетонної опори та дерева.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події, згідно з висновком судово-медичного експерта встановлено, що у пішохода ОСОБА_7 мав місце: відкритий уламковий перелом лівої плечової кістки з розчаленням м`язів лівого плеча та ушкодженнями плечової артерії, що ускладнились арозивною кровотечою з лівої плечової артерії, некрозом м`яких тканин плеча та гангреною лівої верхньої кінцівки, що призвело до ампутації лівої верхньої кінцівки нарівні анатомічної шийки лівої плечової кістки (у верхній третині плеча) належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя та втрати органу (лівої руки).

Порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , згідно з висновком автотехнічної експертизи перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками і виразилися в тому, що ОСОБА_5 діючи необережно керуючи технічно справним автомобілем «КАМАЗ 55102», р.н. НОМЕР_1 та проїжджаючи в районі будинку №268-А по проспекту Героїв Харкова в місті Харкові допустив його неконтрольований виїзд на праве узбіччя, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала на правому узбіччі та перешкоди у вигляді залізобетонної опори та дерева, що спричинило вищевказані наслідки.

11.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання. Просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, вказуючи про те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується і допомагає потерпілій.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000531 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

11.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри за ч.2 ст. 286 КК України, а саме: протоколом огляду місця ДТП та схема до нього від 11.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 10.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2025; висновком судово-медичної експертизи №12-14/374-А/25 від 25.06.2025; протоколом проведення слідчого експерименту та схема до нього за участю свідка ОСОБА_5 від 17.06.2025; висновком автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/16143-ІТ від 30.06.2025;

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується йому, обставинами вчиненого, даними по його особистості.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється Угровецький у сукупності з іншими обставинами.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що він 1968 року народження, уродженець м. Харкова, громадянин України, працює водієм, за місцем роботи позитивно характеризується, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований в Харківській області, мешкає в м. Харкові, не судимий. Слідчою суддею враховані всі надані відомості по особі підозрюваного з боку захисту, враховані і дані про надання допомоги на лікування потерпілій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, характер та його тяжкість, наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілої, даних про особу підозрюваного, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту в нічний час, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Також, слідча суддя зазначає, що даний запобіжний захід не порушує право підозрюваного на працю, а посилання його лише на необхідність виїжджати за місто і нічний час нічим не підтверджено та є необґрунтованим.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд не визначає підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, оскільки вважає що саме нічний домашній арешт може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов*язків, з врахуванням всіх встановлених обставин, даних по особі підозрюваного, настанням наслідків від ДТП.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який заявлений у клопотанні та відсутність підстав для задоволення клопотання захисту у обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 години наступного дня за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 58 днів до 11.09.2025 року, у межах строку досудового розслідування та покласти на підозрюваного обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду у визначений час - з 22:00 до 06:00 години наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога».

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали до 11.09.2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1