УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003255 від 29 вересня 2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ст. 356 КК України, за підозрою учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018р.), ч. 5 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

в с т а н о в и в :

В травні 2025р. до Шевченківського районного суду м. Києва звернулась слідча ОСОБА_3 із вказаним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003255 від 29 вересня 2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ст. 356 КК України, за підозрою учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018р.) ч. 5 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обгрунтовані тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлені досудовим розслідування час та місці, але не пізніше серпня 2021р. більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 не маючи постійного джерела отримання доходів, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного особистого збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), організував та очолив стійке об`єднання - організовану групу, до складу якого залучив осіб з найближчого оточення, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб.

За версією слідства, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, згідно з розробленим планом злочинних дій, об`єднаним єдиним умислом, діючи в інтересах організованої групи та виконуючи свої функції, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в серпні 2021р., більш точної дати встановити не представилось можливим увійшли у довіру до ОСОБА_8 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у ОСОБА_8 є двоє синів, які відповідно до приписів Цивільного кодексу України в першу чергу мають право на спадкування за законом, обманним шляхом 30 серпня 2021р. о 14 год. 43 хв. вмовили ОСОБА_8 підписати заповіт, в якому вона заповідає все своє нерухоме майно ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) та о 16 год. 46 хв. ОСОБА_8 нібито надала довіреність ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) на представництво інтересів розпорядження майном.

В клопотанні вказано, що згідно висновку почеркознавчої експертизи, рукописний текст та підпис у графі підпис на документі «Довіреність» та «Заповіт» виконані ОСОБА_8 . Разом з цим, рукописний текст у графі підпис в заповіті на нотаріальному бланку, виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою.

Крім того, ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи очолюваної ОСОБА_4 , до складу якої входили окрім неї входили ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, згідно з розробленим планом злочинних дій, об`єднаним єдиним умислом, діючи в інтересах організованої групи та виконуючи свої функції, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), у жовтні 2022р. більш точної дати встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , з метою конспірації представляючись іншою особою, а саме ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_7 увійшли у довіру до ОСОБА_11 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира перейшла у власність ОСОБА_11 після смерті бабусі та матері.

З метою налагодження довірливих відносин ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) разом з ОСОБА_7 під виглядом волонтерської діяльності надавали безкоштовно продукти харчування ОСОБА_11 та обіцяли допомогти з продажем квартири розташованої адресою: АДРЕСА_2 з метою придбання в подальшому іншого житла.

Надалі, 04 листопада 2022р. ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) разом з ОСОБА_7 зловживаючи довірою змусили ОСОБА_11 надати довіреність на ім`я ОСОБА_9 на представництво інтересів з продажу вищевказаної квартири через приватного нотаріуса ОСОБА_12 .

Будучи введеною в оману, 20 листопада 2022р. ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_4 та під його контролем перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_13 , заключила договір-купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 (зареєстровано в реєстрі за №1841) з громадянкою ОСОБА_14 на суму 2000000,00 грн.

Після продажу квартири ОСОБА_11 залишилась без місця постійного мешкання. З метою приховування правопорушення ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) разом з ОСОБА_15 почали перевозити ОСОБА_11 за різними адресами, однією з яких стала: АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи очолюваної ОСОБА_4 , до складу якої входили окрім неї входили ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, згідно з розробленим планом злочинних дій, об`єднаним єдиним умислом, діючи в інтересах організованої групи та виконуючи свої функції, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), приблизно у 2022р. увійшли в довіру до потерпілої ОСОБА_16 , яка проживала зі своєю донькою ОСОБА_17 - інвалідом третьої групи, яка не розмовляє та має вади зі слухом, за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 дізнавшись що ОСОБА_16 має заборгованість з оплати комунальних послуг, у зв`язку з відсутністю грошових коштів, веде асоціальний спосіб життя та іноді зловживає алкогольними напоями, почав безкоштовно надавати останній продукти харчування та ввівши в оману пообіцяв продати її квартиру АДРЕСА_5 та з його допомогою придбати іншу квартиру, меншу по площині. На що ОСОБА_16 конкретної остаточної відповіді не надала, однак ОСОБА_4 , без дозволу власниці взяв документи на квартиру та доручив ОСОБА_6 підшуковувати покупців на вищезазначену квартиру.

В подальшому, 04 травня 2023р., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою ОСОБА_16 , разом з її донькою перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 уклали договір-купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 з громадянкою ОСОБА_19 за 1316700,00 грн. чим спричинили матеріальну шкоду. Покупець віддала грошові кошти ОСОБА_4 , так як він представився представником ОСОБА_16 , однак остання ніяких грошових коштів не отримала.

Крім цього, встановлено, що 6 квітня 2023р. приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_20 , була посвідчена довіреність, па підставі якої ОСОБА_16 уклала договір купівлі-продажу частки квартири, від імені своєї доньки ОСОБА_17 , яка являється інвалідом третьої групи, не розмовляє та має вади зі слухом, однак останні до нотаріуса в м. Умань не їздили та довіреність не надавалась.

Крім того, ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи, до складу якої входили окрім неї входили ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, очолюваної ОСОБА_4 , згідно з розробленим планом злочинних дій, об`єднаним єдиним умислом, діючи в інтересах організованої групи та виконуючи свої функції, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в середині жовтня 2022р. ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) разом з ОСОБА_7 увійшли у довіру до ОСОБА_21 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому з метою заволодіння вказаною квартирою - 15 квітня 2023р. ОСОБА_7 вступила у фіктивний шлюб з ОСОБА_21 (згідно актового запису про шлюб).

07 вересня 2023р. будучи введеним в оману ОСОБА_21 надав довіреність на розпорядження майном ОСОБА_7 посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_13 . В подальшому 22 лютого 2024р. ОСОБА_4 змушує ОСОБА_21 , який у зв`язку з тривалим перебуванням на лікарняному мав погане самопочуття та не розумів своїх дій, укласти договір купівлі-продажу своєї квартири через приватного нотаріуса - ОСОБА_22 (зареєстровано в реєстрі №213) за 1165500,00 грн. і в подальшому новим власником квартири стала - ОСОБА_23 . Після здійснення договору купівлі-продажу ОСОБА_21 було вивезено з вказаної адреси.

Так, 31 січня 2025р. у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018р.), ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 січня 2023р. невстановлені на даний час особи, шляхом обману заволоділи нерухомим майном, а саме, квартирою, за адресою: АДРЕСА_6 , яка на праві власності належала ОСОБА_24 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_25 12 грудня 2022р. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_24 .

Слідчою зазначено, що у подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_26 23 січня 2023р. посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_7 , відповідно до якого невстановлена досудовим розслідуванням особа від імені ОСОБА_24 продала вищевказану квартиру ОСОБА_27 за 1200000,00 грн.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, документування та здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності вищевказаних осіб у органу досудового розслідування виникла необхідність у отриманні дозволу суду на тимчасовий доступ до документів, та їх подальше вилучення у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: оригіналу картотеки (оригінали заяв щодо отримання паспортів громадянина України зразка 1994р. (Ф1) та паспортів громадянина колишнього СРСР зразка 1974р.) оформлених на ім`я ОСОБА_24 .

В судове засідання слідча не з`явилась та подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, до яких планується отримати доступ, була оповіщена в установленому законом поряду, представника до суду не направила, причини неприбуття у судове засідання не повідомила, відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом вказаної особи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003255 від 29 вересня 2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ст. 356 КК України, за підозрою учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018р.) ч. 5 ст. 190 КК України.

За положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В свою чергу ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приписами ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, при цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Положеннями до ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.

В даному випадку, досліджуючи інформацію викладену у фабулі ЄРДР, відомості, які містяться у матеріалах клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості вважати, що таке втручання у права особи є виправданим і можливим в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.

В порушення вимог п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, зі змісту клопотання не вбачається і такі докази відсутні в матеріалах клопотання, що документи, до яких необхідно, на думку слідчого, отримати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР. Також не доведена можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003255 від 29 вересня 2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ст. 356 КК України, за підозрою учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018р.), ч. 5 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: