Провадження № 1-кс/742/1191/25
Єдиний унікальний № 742/7097/23
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

27 серпня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ПСП «Лан» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001598 від 11.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається, короткий виклад змісту клопотання.

1.До Прилуцького міськрайонного суду надійшло клопотання представника власника майна ПСП «Лан» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001598 від 11.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

2.В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 11.12.2023 за фактом ДТП, що відбулась 10.12.2013 близько 16 год 40 хв по вул. 30-річчя Перемоги в с. Скороходове Прилуцького району внесено відомості за № 0001598 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

3.13.12.2023 ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області (справа №742/7097/23) накладено арешт на автомобіль «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ПСП «ЛАН», який був вилучений на підставі протоколу огляду місця події 10.12.2023 та визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0001598 від 11.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч.1 ст.286-1 КК України.

4.12.04.2024 представником власника майна (ПСП «ЛАН»), адвокатом ОСОБА_6 , подавалось слідчому судді клопотання про часткове скасування арешту накладеного на автомобіль.

5.07.05.2024 було розглянуто попереднє клопотання під час якого слідчий СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , надав суду Постанову від 01.05.2024 про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: Дослідження технічного стану транспортних засобів в кримінальному провадженні №0001598 від 11.12.2023 за ознаками ч.1 ст.286-1 КК України.

6.В подальшому кваліфікацію кримінального правопорушення змінено з ч. 1 ст. 286-1 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України.

7.На момент звернення з даним клопотанням з 14.05.2024 по даний час інших дій з арештованим майном не проводились. Слідчий та експерти неодноразово проводили огляди з деталізованою фіксацією дій. Вказує, що проведення слідчого експерименту не потребує використання саме цього автомобіля на який накладено арешт тим більше за наявних пошкоджень.

8.Тяжкість злочину є неспівмірною з тривалість розслідування (ч.1 ст.286 КК України, внесено до ЄРДР 10.12.2023) та строком утримання автомобіля у розпорядженні слідчого.

9.Незважаючи на відсутність встановленої слідством винної особи у ДТП водій спільно з власником автомобіля надавали необхідну допомогу водію возу та його пасажирці для покриття всіх витрат пов`язаних з наслідками ДТП.

10.Вважає, що на даний час відпала потреба у продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля TOYOTA HILUX з номерним знаком НОМЕР_1 , що належить Приватному сільськогосподарському підприємству «ЛАН», оскільки, на даний момент, відпала потреба в продовженні дії арешту власності ПСП «ЛАН» та в необхідності встановлених обмежень розпорядження майном. Проведені достатні слідчі заходи із залученням арештованого автомобіля. Всі витрати компенсовані. Претензії в учасників події відсутні. Автомобіль, що належить ПСП «ЛАН» не може підлягати конфіскації для забезпечення цивільного позову у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій в учасників ДТП чи третіх осіб. Продовження існування арешту накладеного на автомобіль недоцільна.

11.Тому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2023 на транспортний засіб «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 який належить Приватному сільськогосподарському підприємству «ЛАН» (Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Болотниця, вул. Миру, 20Б, ). Зобов`язати слідчого (прокурора) вчинити передбачені заходи для вилучення з реєстрів МВС інформації про арешт майна транспортного засобу «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 . Зобов`язати слідчого та/або прокурора, які входять до відповідних груп в даному кримінальному провадженні, негайно передати транспортний засіб «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 представнику власника.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

12.Заявник представник власника майна ПСП «Лан» - ОСОБА_3 у судовому засідання підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

13.Слідчий ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки вважає, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з автомобілем проведено низку експертиз, а також нараді є потреба у проведенні слідчого експерименту з цим автомобілем.

14.Прокурор підтримав клопотання слідчого.

ІІІ. Положення Закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали та висновки суду.

15.Дослідивши клопотання та надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

16.Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

17.Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

18.У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

19.Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

20.Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

21.Виходячи з положень ст.174 КПК України, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

22.Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

23.У той же час, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

24.При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

25.З матеріалів клопотання встановлено, що 11.12.2023 до ЄРДР внесено відомості за № 0001598 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України за фатком ДТП, що сталось 10.12.2023.

26.13.12.2023 ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області (справа №742/7097/23) накладено арешт на автомобіль «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ПСП «ЛАН», який був вилучений на підставі протоколу огляду місця події 10.12.2023 та визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0001598 від 11.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч.1 ст.286-1 КК України.

27.Під час судового засідання слідчим суддею встановлено (з пояснень слідчого та прокурора), що дійсно, кримінальне провадження №0001598 розпочато за ст.. 286-1 КК України. В подальшому, під час розслідування кваліфікацію кримінального правопорушення змінено на ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки встановлено, що водій автомобіля «TOYOTA HILUX» ОСОБА_9 не перебував у стані сп`яніння.

28.Станом на час розгляду клопотання про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні жодній особі не повідомлено.

29.За час досудового розслідування проведено низку експертиз, зокрема інженерно-транспортна експертиза від 04.03.2024, транспортно-трасологічна експертиза від 05.03.2024, додаткові інженерно-транспортні експертизи від 01.05.2024 та від 31.05.2024.

30.Також 29.02.2024 в справі проведено додатковий огляд місця події.

31.Інших слідчих чи процесуальних дій за участю вказаного транспортного засобу у кримінальному провадженні не проводилось.

32.Обґрунтовуючи необхідність подальшого арешту транспортного засобу та заперечуючи проти доводів представника власника майна, слідчий в судовому засіданні зазначив, що наразі існує необхідність у проведенні слідчого експерименту за участю цього автомобіля. При цьому, провести слідчий експеримент раніше завадила відсутність необхідної погоди та умов, наближених до тих, що існували на час скоєння ДТП.

33.Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя має встановити наявність або відсутність лише вказаної представником власника майна підстави для скасування арешту.

34.За змістом клопотання адвоката ОСОБА_10 , його доводи зводяться до того що всі слідчі дії з вказаним автомобілем виконані, а тяжкість злочину є неспівмірною з тривалість розслідування (ч.1 ст.286 КК України, внесено до ЄРДР 10.12.2023) та строком утримання автомобіля у розпорядженні слідчого. Зокрема, інших дій з арештованим майном не проводились з 2024 року. Слідчий та експерти неодноразово проводили огляди з деталізованою фіксацією дій. Вказує, що проведення слідчого експерименту не потребує використання саме цього автомобіля на який накладено арешт, тим більше за наявних пошкоджень.

35.Зазначені обставини стороною обвинувачення не спростовані.

36.Відповідно до ухвали слідчого судді від 13.12.2023 року слідчий суддя, оцінюючи підстави для накладення арешту на транспортний засіб, посилався на ті обставини, що 10 грудня 2023 року транспортний засіб марки «TOYOTA HILUX», вилучений працівниками поліції та визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001598 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення необхідно провести ряд слідчих експертиз, тому з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження,зникнення, втрати чи знищення транспортного засобу та слідів кримінального правопорушення, які збереглися на ньому.

37.Суд також звертає увагу, що транспортний засіб «TOYOTA HILUX» р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ПСП «ЛАН», тобто належить юридичній особі, що здійснює сільськогосподарську діяльність, де тривала відсутність вказаного транспортного засобу може порушувати процес роботи сільськогосподарського підприємства, що негативно впливає на загальний механізм посівних робіт, зокрема, своєчасну доставку невеликого об`єму посівного матеріалу, добрив, засобів хімічної обробки чи термінову доставка запасних частин для виконання ремонту сільськогосподарської техніки на місці поломки.

38.Під час судового засідання встановлено, що представник власника майна не перешкоджав з`ясуванню обставин у цьому кримінальному провадженні, та сприяв органам досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини в провадженні. При цьому органом досудового розслідування проведено низку експертиз з цим автомобілем у березні-травні 2024 року, тобто більше року тому, а також допитано усіх учасників ДТП та можливих свідків. Відтак, необхідність подальшого арешту слідчий та прокурор обґрунтовують виключно необхідністю проведення слідчого експерименту, дату якого пов`язують із виникненням відповідних погодних умов, стосовно яких невідомо настануть вони чи ні.

39.Відтак, представником доведено, що арешт є обтяжливим для власника/володільця майна, створює певні незручності у користуванні майном та завдає суттєвих наслідків інтересам власника/володільця майна.

40.Водночас, вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). Крім того, у п. 203 рішення ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

41.Також, відповідно до п.п.п 167, 168 рішення ЄСПЛ у справі«East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) від 02.06.2014 суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

42.Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

43.З цього слідчий суддя приходить до висновку, що хоча органи державної влади і наділені повноваженням здійснювати тимчасове вилучення чи арешт майна в інтересах кримінального судочинства, однак тривале позбавлення права на таке майно за відсутності висунутого обвинувачення не відповідає інтересам кримінального судочинства, співмірності тяжкості кримінального правопорушення, яке, можливо, було вчинене, та становитиме надмірний тягар для його власника.

44.Частина перша статті 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

45.Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

46.Суд бере до уваги, що кримінальне провадження №0001598, станом на дату розгляду клопотання про скасування арешту на майно не завершене, відтак, вважає за можливе задовольнити клопотання частково у частині володіння та користування, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику. Щодо правомочності розпорядження зазначеним автомобілем, суд вважає її передчасною, зважаючи на потребу провести слідчий експеримент за участю цього автомобіля, на що посилались слідчий та прокурор. При цьому використання такого автомобіля власником жодним чином не перешкоджатиме проведенню слідчого експерименту.

47.За таких обставин, клопотання представника приватного сільськогосподарського підприємства «ЛАН» ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

48.Керуючись статтями 174, 372, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання представника приватного сільськогосподарського підприємства «ЛАН» ОСОБА_3 - задовольнити частково.

2.Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2023 в кримінальному провадженні №0001598 від 11.12.2023 на автомобіль марки «Toyota Hilux», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПСП «Лан» (Чернігівська область, Прилуцький район, с. Болотниця, вул. Миру, 20Б, ), в частині володіння та користування вказаним автомобілем, передавши його на відповідальне зберігання власнику ПСП «Лан» (уповноваженому представнику власника).

3.Ухвала оскарженню не підлягає.

4.Повний текст ухвали складено та проголошено 28.08.2025 о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11