Справа №766/7131/25
н/п 1-кп/766/3723/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2 ,

захисник ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 29.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше судимого:

-Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.09.2015 року за частиною другою ст. 121, частиною третьою ст. 135, частиною першою ст. 70 Кримінального кодексу України, за визначенням Апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2015 вважати засудженим за частиною другою ст. 121 Кримінального кодексу України засуджений до 9 (дев`яти) років позбавлення волі

17.01.2024 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 129 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 25 квітня 2025 року приблизно о 20:30 год., умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в ході раптово виниклого конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою винний перебуває у сімейних стосунках (у розумінні п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , не маючи мети позбавити життя, проте посягаючи на її особисту безпеку, схопив зі столу кухонний ніж, та приставив до шиї потерпілої та почав висловлювати в її адресу словесні погрози вбивством, усвідомлюючи, що висловлена ним погроза може викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя. При цьому потерпіла ОСОБА_6 мала достатньо підстав сприймати його дії та погрози як реальні та побоюватись за власне життя в обстановці, яка склалась.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 квітня 2025 року приблизно о 20:30, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в ході раптово виниклого конфлікту в будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з сестрою своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не маючи мети позбавити життя, проте посягаючи на її особисту безпеку, наставив кухонний ніж на потерпілу та почав висловлювати в її адресу словесні погрози вбивством, усвідомлюючи, що висловлена ним погроза може викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя. При цьому потерпіла ОСОБА_5 мала достатньо підстав сприймати його дії та погрози як реальні та побоюватись за власне життя в обстановці, яка склалась.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, формою об`єктивної сторони якого є погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

ІІ. Позиція обвинуваченого

3. Обвинувачений ОСОБА_4 в своїй заяві до Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2025 у присутності захисника ОСОБА_3 зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 129 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження №0000091 від 29.04.2025 року, дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме:

- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- додана до обвинувального акту письмова заява підозрюваного (обвинуваченого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додані до обвинувального акту письмові заяви потерпілих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 08.05.2025 року щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).

7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження №0000091 від 29.04.2025 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 129 КК, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання

9. Санкцією частини першої ст. 129 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:

?пробаційного нагляду на строк до двох років;

?обмеження волі на строк до двох років.

10. З огляду на дані, викладені в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

11. Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України: вчинення кримінального правопорушення, щодо особи з якою винний перебуває в сімейних та близьких відносинах.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 129 КК передбачає альтернативні види покарань та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

- особу винного його вік 43 роки, матеріальний стан не працює, згідно з характеристикою з місця мешкання характеризується негативно;

- на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше засуджений за насильницький злочин проти життя і здоров`я людини;

- наявність обставин, як таких, що пом`якшують і обтяжують покарання.

13. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

14. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

15. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

16. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

17. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.

18. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

19. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

V. Запобіжні заходи

20. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

21. Оскільки запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний, то Суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

VІ. Вирішення питань, пов`язаних з арештом

22. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

23. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про накладення арешту на майно, а тому підстав для його скасування Суд не вбачає.

VІІ. Вирішення питань, пов`язаних з процесуальними витратами

29. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

30. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про залучення експертів і проведення експертиз, а тому підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат Суд не вбачає.

VІІІ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

31. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження документи, надані сторонами.

32. Інформації щодо наявності речових доказів матеріали кримінального провадження не містять..

ІХ. Вирішення цивільного позову

33. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 129 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2. Відповідно до частини першої ст. 58 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання і виді обмеження волі обчислювати ОСОБА_4 з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

3. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.

4. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Прокурор, обвинувачений, захисник, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

6. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1