Справа № 601/1439/25
Провадження № 1-кс/601/339/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, не депутата, українеця, громадянина України, який має на утримані двох малолітніх дітей ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8

встановив:

Слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000191 від 08.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме щодо вимагання ОСОБА_4 неправомірної вигоди у сумі 15000 доларів США у ОСОБА_9 для вирішення питання виготовлення військово-облікових документів,які надають право на відстрочку від мобілізації за станом здоров`я на строк до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

12.05.2025 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні №0000191 від 08.05.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

13.05.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Також необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде дієвим для запобігання вказаним ризикам.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити. Зазначив, що з урахуванням розміру неправомірної вигоди, яку вимагав ОСОБА_4 , просить визначити розмір застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави здатний забезпечити покладені на підозрюваного обов`язки.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою та сторона обвинувачення не довела наявність ризиків даного кримінального провадження. Зазначив, що доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту. Вважає, що підстави для визначення зазначеного у клопотанні розміру застави відсутні та не доведені стороною обвинувачення.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, Кременецьким РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 08.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

12.05.2025 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.05.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: показання свідка ОСОБА_9 , протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протокол затримання ОСОБА_4 , характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 , інші матеріали кримінального провадження.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_4 відповідно до відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_4 №3369 від 13.05.2025 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_5 29.03.2024 та на підставі рішення ВЛК визнаний «не придатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час» та на підставі наказу Міністра оборони України від 20.12.2017 №684 знятий з військового обліку військовозобов`язаних. Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не має. Окрім цього не зрозуміло те, що ОСОБА_4 не має права на відстрочку у період дії воєнного стану та не проходить військової служби в збройних силах України, і не викликається посадовими особами районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах Тернопільської області, що вказує на можливі дружні відносини з ними.На даний момент чинне законодавство України не містить такого поняття як «не придатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час», тобто вказаний вище вказаний лист ще раз підтверджує наявність зв`язків з органами комплектування.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то згідно зі ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні. Вказаний ризик підтверджується тим, що зважаючи на дружні зв`язки ОСОБА_4 з посадовими особами районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах Тернопільської області, Тернопільської обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 і таким чином може виготовити собі документи з метою виїзду за кордон України, оскільки сприяв виїзду за кордон іншим особам. Окрім цього ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших свідків яким сприяв у виїзді за кордон, що перешкоджатиме кримінальному провадженню та встановленню істини по справі.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. Указане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому підозрюваному відоме місце проживання свідків, так як інформація про свідків наявна в матеріалах кримінального провадження. З урахуванням викладеного слідча суддя вважає, що такий ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Враховуючи викладене, характер вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що прокурор довів, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим. З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчої судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, сторона захисту не надала беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Так, навіть за умови застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, останній матиме можливість залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні через засоби мобільного зв`язку, мережу Інтернет чи через третіх осіб.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Також згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, обґрунтовуючи розмір застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурор вказав, що такий розмір застави визначений з урахуванням розміру неправомірної вигоди, яку вимагав підозрюваний, та саме такий розмір застави здатний забезпечити покладені на останнього обов`язки.

Разом з тим слідчий суддя відхиляє такі доводи прокурора, оскільки в основу визначення розміру застави підозрюваному не може покладатися лише розмір неправомірної вигоди, яку вимагав останній. Будь-які інші виключні випадки прокурором не зазначені.

Ураховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність доказів про майновий стан ОСОБА_4 та/або наявність у його власності цінного рухомого чи нерухомого майна та банківських рахунків, слідча суддя не вбачає підстав для визначення застави у запропонованому прокурором розмірі. При цьому слідчий суддя доходить висновку про необхідність визначення застави у максимальному розмірі, передбаченому для даної категорії злочинів, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідча суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення підозрюваним застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені даною нормою закону та доведені прокурором, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі Кременецького району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, не спілкуватися із свідками по кримінальному провадження та посадових осіб районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах Тернопільської області, Тернопільської обласної військово-лікарської комісії при Тернопільському обласному територіальному центрі та соціальної підтримки.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 11 липня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу до 23 год. 59 хв. 11.07.2025.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. Застава має бути внесена на депозитний рахунок з такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26198838; отримувач: ТУ ДСА України у Тернопільській області; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000191 від 08.05.2025 за ухвалою слідчої судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.05.2025.

У разі внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Кременецького району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- не спілкуватися із свідками по кримінальному провадженні та посадовими особами районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах Тернопільської області, Тернопільської обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

- видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважатиметься таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 11.07.2025.

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15 травня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1