ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2015/24
УХВАЛА

"10" липня 2025 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000537 від 08.08.2024 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, освіта

середня спеціальна, не працює, не одруженого, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ

01.11.2024 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 08.08.2024 року відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 09.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який 01.10.2024 року продовжено до 09.11.2024 року. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 20.07.2025 року. На сьогоднішній день останній утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В обґрунтування ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, і усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, останній не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючий, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, зокрема строком від семи років позбавлення волі. Крім того, останній не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючий, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме тяжкість злочину та передбаченого покарання лише у вигляді позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерела прибутку, наявність вищевказаних ризиків вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить продовжити ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати йому цілодобовий домашній арешт за місцем проживання в АДРЕСА_2 , де він проживав із батьками, не працює і просив винести покарання пом`якшене, однак винуватість по обвинуваченню визнає частково, так як наніс тілесні ушкодження не навмисно.

Захисник ОСОБА_4 просить суд обрати ОСОБА_5 нічний домашній арешт за місцем проживання в АДРЕСА_2 , так як обвинувачений бажає працювати і відшкодовувати потерпілому майнову шкоду, щиро кається у скоєному.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлюючи покарання може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний дослідити вагомість всіх обставин, зазначених у ч. 1 ст. 178 КК України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується органами досудового розслідування в скоєнні замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 , визнає частково свою винуватость у скоєному злочині, а тому буде допитаний судом в кінці судового розгляду справи, матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн відшкодували потерпілому батьки обвинуваченого на початку судового розгляду справи, обвинувачений не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, зі слів трудового стажу не має і проживає один із батьками в АДРЕСА_2 , працює не офіційно, не допитаний сам обвинувачений по суті обвинувачення, в своїх поясненнях заперечує замах на вбивство та на умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливістю останнього переховуватися від суду, так як санкція за скоєний злочин передбачає від 7 до 15 років позбавлення волі, злочин відноситься до категорії тяжких та умисних.

Вказані обставини враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді продовження тримання під вартою і суд не вбачає будь-яких підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого і сторони захисту про те, що ОСОБА_5 слід обрати нічний арешт за місцем проживання у зв`язку з тим, що він бажає працювати для відшкодування потерпілому майнової шкоди та хворобою батька, судом до уваги не приймається по вищевказаним підставам, так як існують ризики, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те що судове провадження до спливу двомісячного строку застосованого запобіжного заходу закінчити неможливо, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям під варту не зможе попередити ризики, встановлені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, таким чином суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується органами досудового слідства у вчиненні насильства проти життя і здоров`я потерпілого, суд вважає не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто із 10 липня 2025 року до 07 вересня 2025 року, без внесення застави.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1