Справа №463/6113/25
Провадження №1-кс/463/6089/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся 3 липня 2025 року (час подачі скарги у відділення поштового зв`язку) до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 3 червня 2025 року на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України. Просить поновити строк на звернення зі скаргою, скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 надати постанову кращої якості.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувало кримінальне провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України. Оскаржуваною постановою слідчим ОСОБА_4 провадження було закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає таку наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів, проведене досудове розслідування вважає неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки не дослідженні всі обставини у справі, а тому досудове розслідування не може вважатись об`єктивним. Щодо строку на звернення зі скаргою, то вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 29 травня 2025 року.

Скарга надійшла на адресу суду 4 липня 2025 року.

В судовому засіданні 7 липня 2025 року скаржник скаргу підтримав з мотивів викладених в ній. Пояснив, що в скарзі допущено описки, зокрема скарга датована 3 липня 2025 року, копію оскаржуваної постанови ним отримано 23 червня 2025 року. Також вказав, що в заяві про вчиненні кримінального правопорушення ним вказувалось про вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, а не як було розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 426-1 КК України. Просив вимоги скарги задовольнити.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

7 липня 2025 року з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові надійшли матеріали кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року.

За таких обставин, враховуючи, що органом досудового розслідування представлено для огляду матеріали кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року, керуючись ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, відносно чого скаржник не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року з правовою кваліфікацією діянь за ч. 1 ст. 426-1 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 червня 2025 року закрито кримінальне провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2025 року в справі №463/3566/25.

З матеріалів кримінального провадження №0001719 вбачається, що під час досудового розслідування допитано в якості свідків заявника ОСОБА_3 , військовослужбовця ОСОБА_5 , помічника командира з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , отримано з військової частини документацію щодо проходження служби ОСОБА_5 , в тому числі копії наказів, які на думку заявника винесені в порушення вимог чинного законодавства, а також матеріали службового розслідування щодо неприбуття ОСОБА_5 до нового місця служби. Також постановою від 15 травня 2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, з витягу з наказу №352 від 29 листопада 2024 року вбачається, що наказ №350 від 27 листопада 2024 року, який на думку заявника є незаконним, скасовано як нереалізований.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт вчинення кримінального правопорушення командуванням військової частини НОМЕР_1 , передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України, не встановлено.

Враховуючи наведене вище, слідчим суддею встановлено, що слідчим проведені усі необхідні слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях командуванням військової частини НОМЕР_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України, а тому слідчий суддя вважає безпідставними доводи скарги щодо незаконності та передчасності винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя в задоволені скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовляє.

Щодо інших вимог скарги, то такі до задоволення також не підлягають, оскільки слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого вчиняти будь-які дії в кримінальному провадженні, яке є закрите, а слідчий суддя під час судового розгляду скарги прийшов до переконання про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Відносно строку на звернення зі скаргою, то у відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги та пояснень даних в судовому засіданні вбачається, що оскаржувану постанову скаржник отримав 23 червня 2025 року, зі скаргою звернувся 3 липня 2025 року, в межах строків на звернення зі скаргою, а тому відсутні підстави для поновлення строку на звернення зі скаргою. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про отримання оскаржуваної постанови скаржником швидше 23 червня 2025 року.

Щодо доводів скаржника з приводу здійснення досудового розслідування за ч. 1 ст. 426-1 КК України, а не за ст. 364 КК України, то з матеріалів скарги вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення подана щодо неправомірних дій військової службової особи. Оскільки скарга стосувалась можливих неправомірних дій військової службової особи, а також враховуючи, що слідчий в своїй діяльності є незалежним, а тому відсутні порушення з боку органу досудового розслідування щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною правовою кваліфікацією.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0001719 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1