Справа № 308/7937/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої

розглядається клопотання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/789/25

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду у м. Ужгород, клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000711 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №0000711, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2024 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2025 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2025 року призначено до судового розгляду по суті у закритому судовому засіданні.

Встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.07.2024 у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 07.30 год., самовільно залишив військову частину, а саме: ділянку полігону військової частини НОМЕР_2 - пункт дислокації військової частини НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_1 та був незаконно відсутній на військовій службі по 02.04.2025 до моменту його виявлення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи, проведеної Закарпатською філією судово психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судової психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я» (м. Берегово), ОСОБА_4 страждав на хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми (F20), під час скоєння інкримінованого йому діянні, що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_4 старждає на хронічне психічне захворювання шизофренія, параноїдна форма в теперішній час, що позбавляє його усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У ході досудового розслідування здобуто дані, які свідчать про вчинення психічно хворим ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння проти встановленого порядку несення військової служби, ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує амбулаторної психіатричної допомоги у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування в примусовому порядку, враховуючи ступінь клінічного прояву психічного розладу у ОСОБА_4 , з огляду на ступінь суспільної небезпеки та можливість повторного вчинення ним суспільно небезпечного діяння через наявний у нього психічний розлад, а тому є необхідність в застосуванні судом до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, підтвердив обставини викладені в клопотанні. Показав, що був мобілізований, був на полігоні, потім втік, приїхав у м. Івано-Франківськ, втік тому що злякався, не розумів, що має робити, зазначив, що вже давно хворіє на шизофринію.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки він дійсно потребує такого лікування.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підтверджуються окрім показань самого ОСОБА_4 наданими безпосередньо суду письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711 від 08 листопада 2024 року;

- повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 31 липня 2024 року;

- матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ;

- копією медичної картки амбулаторного хворого №2202/16 від 30 листопада 2016 року;

- випискою із медичної карти амбулаторного хворого 6894/24;

- випискою із медичної карти амбулаторного хворого 3836/16;

- висновком судово-психіатричного експерта №218 від 15 травня 2025 року;

- довідкою військово-лікарської комісії №2025-0422/1511-4695-0 від 22.04.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 квітня 2025 року.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_4 діяння, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України кваліфіковано вірно, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи, проведеної Закарпатською філією судово психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судової психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я» (м. Берегово), ОСОБА_4 страждав на хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми (F20), під час скоєння інкримінованого йому діянні, що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 старждає на хронічне психічне захворювання шизофренія, параноїдна форма в теперішній час, що позбавляє його усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв ознаки хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми (F20) в наслідок чого він не може усвідомлювати свої дії та керувати ним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно з висновком судово-психіатричного експерта, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ст. 94 ч. 1 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, тому в даному випадку процесуальні витрати з ОСОБА_4 стягненню не підлягають.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в мовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме поміщення до Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" залишити в силі до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а саме у Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради"

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах що виключають небезпечну поведінку із загальним наглядом залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Копії ухвали вручити негайно учасникам судового розгляду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 16.06.2025 року о 16 год. 30 хв..

Суддя ОСОБА_1