Справа №295/4668/25
У Х В А Л А

про призначення кримінального провадження

до судового розгляду

23.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000239 від 19.03.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштованої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов указаний обвинувальний акт із додатками.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення до судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, угоди відсутні, підстав для закриття чи зупинення провадження не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Вважає, що розгляд справи повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні, за участі учасників судового провадження.

Прокурором зазначено про надання під час судового розгляду процесуальних документів (інших доказів) та забезпечення явки до суду свідка зі зміненими анкетним даними. Необхідності у витребуванні досудової доповіді немає.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачена не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, натомість підтримала думку захисника з приводу його заперечень проти продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вона не порушувала покладених на неї обов`язків, є позаштатним військовослужбовцем, працює не офіційно, на утриманні має двох дітей, одна з яких є неповнолітньою.

Захисник не заперечував щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду. Однак, заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю вимог, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики є надуманими припущеннями. Адвокат просив врахувати добросовісну процесуальну поведінку обвинуваченої, яка добросовісно виконувала покладені на неї обов`язки, а також звертав увагу на те, що запобіжний захід обрано в іншому кримінальному провадженні, з якого виділено дане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, вивчивши зміст обвинувального акту із додатками, а також клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Богунському районному суду м. Житомира відповідно до вимог ст. 32 КПК України.

Відсутні підстави для закриття кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України. Провадження має здійснюватися суддею одноособово відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 КПК України, у відкритому судовому засіданні згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України, за участі учасників судового провадження.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.02.2025 щодо підозрюваної ОСОБА_4 продовжено застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 28.04.2025 та заборонено останній у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати житло без дозволу слідчого та/або прокурора з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, судом враховано суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також відомості про особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину.

Вказане дає підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись та ухилятися від явки до суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її вини, незаконно впливати на свідка та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне провадження, зважаючи на відсутність постійного заробітку.

Вказане узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001, де зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Згідно з практикою ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розгляд кримінального провадження до закінчення строку продовженого запобіжного заходу завершити неможливо з об`єктивних причин.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт судом не встановлено.

Незначні технічні помилки, на які звертав увагу захисник, зокрема, щодо посилання у клопотання на стадію досудового розслідування є формальними та не впливають на його суть. Водночас обрання та продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000185 від 14.03.2024, з якого виділено дане кримінальне провадження № 0000239 від 19.03.2025 стосовно ОСОБА_4 , що вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, не перешкоджає продовженню строку раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням процесуальних обов`язків на обвинувачену строком на 60 днів, що буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам та забезпечить її належну процесуальну поведінку під час судового провадження.

Захисником обвинуваченої під час підготовчого судового засідання заявлено письмове клопотання про надання тимчасового доступу до електронних інформаційних систем, що містяться у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора шляхом роздруківки та надання нових витягів за формою, наведеною в додатку до Положення про порядок ведення ЄРДР та видачу належним чином завірених копій цієї роздруківки щодо трьох кримінальних проваджень за номерами: 0000239 від 19.03.2025, 0000185 від 14.03.2024 та 0000888 від 26.11.2024.

Своє клопотання адвокат підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на доволи викладені у ньому, зокрема, на необхідність в отриманні повних витягів з ЄРДР для надання оцінки процесуальних дій на стадії досудового розслідування.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника.

Прокурор заперечував проти даного клопотання, яке вважав передчасним, та просив відмовити у його задоволенні, оскільки на стадії підготовчого провадження надання тимчасового доступу до документів не передбачено, звернув увагу на те, що відсутні докази відмови щодо самостійного отримання витягів із ЄРДР.

Вивчивши зміст клопотання захисника, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи з положень п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

За змістом ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

У клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема, значення речей і документів для встановлення обставину кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (ст. 160 КПК України).

Частинами 5, 6 ст. 163 КПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зі змісту ч. 2 ст. 84 КПК України випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У цих процесуальних джерелах містяться відомості про факти, вони є їх носіями. Тільки ті відомості, які є у зазначених джерелах, допускається використовувати в кримінальному провадженні як докази. Окрім цього, вказаний перелік процесуальних джерел доказів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у п. 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Разом із цим, внесення відомостей до Реєстру здійснюється на підставі матеріалів кримінального провадження (п. 3 глави 2 Розділу І Положення).

Реєстр є електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів (ВС/ККС у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020).

Відповідно до ст. 109 КПК України номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування містяться в реєстру матеріалів досудового розслідування, складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відомості, які містяться у Витягу з реєстру, вносяться до такого з оригіналів кримінально-процесуальних рішень, які повинні міститись у матеріалах кримінального провадження, та є джерелами доказів.

Наведене узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у постанові від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15) звертала увагу на те, що витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Захисником не наведено обґрунтування потреби в отриманні тимчасового доступу до повних витягів із ЄРДР по трьох кримінальних провадженнях, як і не вказано яке саме доказове значення воно матиме у даному кримінальному провадженні, не надано будь-яких підтверджень щодо реального обмеження його прав упродовж строку досудового розслідування на збирання доказів шляхом подачі відповідних клопотань та/або оскарження відмов у їх задоволенні до слідчого судді.

Водночас слід зазначити, що КПК України не пов`язує, окрім внесення до ЄРДР відомостей про початок досудового розслідування, що підтверджується відповідним витягом і який надано стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, настання наслідків для кримінального провадження, у зв`язку з відображенням / не відображенням у інформаційній системі ЄРДР тих чи інших відомостей про рух кримінального провадження.

Також суд звертає увагу на те, що адвокатом не доведено необхідності одержання інформації щодо подальшого розслідування інших кримінальних проваджень після виділення в окреме провадження кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що передбачені положеннями ст. ст. 160, 163 КПК України правові підстави для задоволення клопотання, яке є недостатньо обгрунтованим і передчасним, на даний час відсутні, тому відмовляє у його задоволенні, що не позбавляє сторону захисту права заявити аналогічне клопотання у подальшому з урахуванням наведених вище положень.

Суд вважає, що підготовка кримінального провадження до судового розгляду завершена.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 159, 160, 163, 177, 181, 194, 199, 314-316, 333, 372 КПК, суд, -

п о с т а н о в и в :

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження за № 0000239 від 19.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України на 09 годину 30 хвилин 02.05.2025 у залі 1Б2 Богунського районного суду м. Житомира.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, обвинувачену та її захисника, свідка.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої на строк два місяці задовольнити.

Продовжити строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період із 22:00 години до 06:00 години наступної доби строком на 2 місяці, а саме до 20.06.2025 (включно).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися поза межі м. Житомира без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну та не виїжджати за межі території держави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу до 20.06.2025 (включно), по закінченню якого ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, а запобіжний захід вважається скасованим.

Копію ухвали для виконання в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем фактичного проживання обвинуваченої - до Відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Клопотання сторони захисту про надання тимчасового доступу до документів - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний тексту ухвали суду оголошено о 09:30 год. 28.04.2025.

Суддя