КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 липня 2025 року апеляційну скаргупредставника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: Київська обл., м. Васильків, пров. Князя Святослава, буд. 2-А, а саме:

- Документи, а саме листування між АТ «Мотор Січ» та ТОВ НВФ «МС Авіа-Грейд» на 27 арк.;

- Мобільний телефон марки Appleмоделі iPhone 16+ серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора київстар з номером телефону НОМЕР_4 та сім картою мобільного оператора водафон з номером телефону НОМЕР_5 .

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки iPhone16 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та документи, а саме листування між АТ «Мотор Січ» та ТОВ НВФ «МС Авіа-Грейд» на 27 арк., та в іншій частині клопотання відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що ОСОБА_5 надав органу досудового розслідування пароль доступу для огляду вказаного мобільного телефону, який не містив інформації яка стосується предмету досудового розслідування.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні.

В судове засідання представник власника майна та прокурор не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання їх повідомлено у встановлений законом спосіб. 15 липня 2025 року на електрону пошту суду надіслали клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 травня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000418, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД», діючи у змові з іншими суб`єктами господарювання, вчиняють дії щодо перешкоджання законній діяльності ЗС України шляхом проведення закупівлі комплектуючих деталей та запчастин для повітряної військової техніки за завищеною вартістю, у тому числі з псуванням давальницької сировини, що створює передумови для відмови авіаційної техніки під час виконання бойових завдань та призводить до зниження обороноздатності держави. При цьому, посадові особи ТОВ НВФ «МС АВІ-ГРЕЙД» (ПН 37359102), ТОВ «МАССАРІОЛІ» ( ПН 43963369), ТОВ «ФАГНЕР КОМПАНІ» (ПН 42736435),»КАРГО ЛИНК2 (ПН 45023452), ТОВ «ВІТАЛІТА ЛІТА» (ПН 44951223) можуть бути задіяні у розтраті (привласненні) бюджетних коштів на загальну суму 34685 950, 00 гривень.

14 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року проведено обшук в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 власником та користувачем якого є колишній інженер Армійської авіації ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено документи та мобільний телефон.

14 березня 2025 року постановою слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 зазначені документи та мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000418.

15 березня 2025 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000418, про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження та його зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ймовірно входить до групи так званих «лобістів» ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД», які займаються «вирішенням питань» та лобіюванням інтересів підприємства та його керівництва у державних та контролюючих органах.

Також, під час огляду мобільного телефону виявлено переписки ОСОБА_5 з керівництвом ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» та з військовими посадовими особами Командування повітряних сил та інших підрозділів щодо проведення ремонтних робіт з вертольотами, постачання запасних частин та агрегатів, а також інші відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, не вказує на незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховано ним при прийнятті рішення.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - задоволенню не підлягає.

При цьому арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 761/11229/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Справа № 11сс/82/3001/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК