Єдиний унікальний номер № 333/6467/19
Провадження №1-кп/333/28/25
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження N? 0003623 від 21 жовтня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенівка, Мелітопольського району, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження 0003623 від 21 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з обвинувальним актом 25 вересня 2019 року, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 , куди остання сама його запросила, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, достовірно знаючи, що встановлювання металопластикових вікон він здійснювати не буде, повідомив потерпілій ОСОБА_5 , що надає послуги з встановлювання металопластикових вікон та запропонував останній встановити металопластикове вікно у приміщенні кухні за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 3000 грн. 00 коп.

26 вересня 2019 року, о 18 годині 56 хвилині, потерпіла ОСОБА_5 будучи впевненою, що ОСОБА_4 дійсно надає послуги з встановлювання металопластикових вікон, погодилася на пропозицію ОСОБА_4 та на прохання останнього перерахувала на банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку надав їй ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 3000 грн. 00 коп. в якості оплати замовлення. Отримавши на банківський рахунок грошові кошти в сумі 3000 грн. 00 коп. від потерпілої ОСОБА_5 в якості оплати замовлення метало пластикового вікна з подальшим встановлюванням у приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 до теперішнього часу вказане замовлення так і не виконав та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3000 гривень 00 копійок.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження закрити, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурорки та погодився на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін та учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання прокурорки, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, подія якого відбулася у 25.09.2019.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України являється проступком.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце у 25.09.2019, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальний проступок, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового кримінального правопорушення чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Процесуальних витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурорки про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності задовольнити.

Закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 190 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази у справі відсутні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1