СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

20 серпня 2025 року м. Снігурівка

справа №485/1521/25

провадження № 1-кс/485/264/25

Слідча суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установила:

08 серпня 2025 року ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.146 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину та розпочати за цією скаргою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Скарга обґрунтована тим, що 06.08.2025 ОСОБА_6 через службу 102 звернувся про вчинення щодо нього та його підзахисного злочину, передбаченого ст.146 КК України. Так, після проведення судового засідання у Снігурівському районному суді Миколаївської області, яке відбулося 06.08.2025 о 16.15, ОСОБА_5 був зупинений поліцейським ОСОБА_7 та іншим поліцейським. На місце зупинки також прибули поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Співробітники поліції повідомили ОСОБА_5 , що він перебуває у розшуку ТЦК та його необхідно доставити до відділу №2 Баштанського РТЦК. Про зазначене, ОСОБА_5 повідомив захисника. В телефонному режимі, ОСОБА_6 повідомив поліцейським, що в Снігурівському районному суді Миколаївської області, перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ст.336 КК України - ухилення від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що унеможливлює складання протоколу про адміністративне правопорушення. Прибувши до РТЦК близько 17:30 поліцейські повідомили, що ОСОБА_10 не затриманий, при цьому перешкоджали йому та його підзахисному сісти в автомобіль. Про зазначене, він повідомив на лінію 102. Зазначає, що жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР не здійснено.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, просив суд скаргу задовольнити.

Прокурор та представник ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги, зазначивши, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши скаргу та докази на її обґрунтування, матеріали перевірки, дослідивши звернення на 102, слідча суддя дійшла такого висновку.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2025 о 17:25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2025 о 17:24 за адресою: Баштанський район м.Снігурівка вул.Жовтнева, буд.75, на службовому авто д/н 1642 поліцейські затримали клієнта ОСОБА_5 , та заявника (адвокат). Значок поліцейського 015857, та другого 0074975. Жодного протоколу не склали. Працівник ТЦК ОСОБА_11 теж з ними. Просить СОГ на місце події так як вважає що це незаконно. Його клієнт повинен за рішенням суду спочатку сплатити штраф. Перебувають біля місцевого РТЦК №2. Заявник ОСОБА_6 .

З матеріалів перевірки вбачається, що ОСОБА_5 рахується у розшуку, підстава доставки ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» неприбуття за мобілізаційним розпорядженням.

З рапортів поліцейських ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , убачається, що ОСОБА_15 за базою ІКС ІПНП та за зверненням №Е1068818 є активним та перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останньому було запропоновано добровільно поїхати ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично було здійснено доставку ОСОБА_16 до відділу. ОСОБА_17 ніхто не затримував та жодного примусу не здійснював.

За результатами розгляду матеріалів ЄО відділення поліції №2 Баштанського РВП від 06.08.2025 №6444 складено довідку.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України №62/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації, яка продовжує тривати.

У цей період територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) виконують надзвичайно важливі функції в системі оборони держави, однак виконання цих функцій повинно відбуватися в рамках закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 262 КУпАП під назвою «Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання» визначає, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України.

Адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

При цьому, при адміністративному затриманні, у будь-якому разі, повинен бути складений протокол.

Щодо іншої процедури доставлення ч. 1 ст. 259 КУпАП, яка регулює доставлення порушника, визначає наступне. З метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

Як зазначено у п. 47 і п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу, затвердженого постановою Кабміну від 16 травня 2024 №560, затримання поліцією та доставлення громадянина до ТЦК проводиться на підставі статей 261 (яка передбачає обов`язкове складення протоколу) і 262 КУпАП (яка визначає коло осіб, що мають право здійснювати затримання).

Щодо повноважень поліції у контексті затримання і доставлення до ТЦК постанова №560 визначає наступне. Під час здійснення оповіщення у разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) ТЦК на підставі статей 261 і 262 КУпАП. При цьому поліцейські не мають право вручати повістки, але можуть входити до груп оповіщення і перевіряти військово-облікові документи.

Під час перевірки військово-облікових документів у разі відмови прослідувати до районного (міського) ТЦК поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до ТЦК на підставі статей 261 і 262 КУпАП.

Крім того, поліцейські самостійно можуть здійснити адміністративне затримання і доставлення особи до ТЦК:

- у разі відсутності військово-облікового документа (чи ВОД в електронній формі)

- наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи.

Також визначено, що керівники територіальних органів (підрозділів) поліції:

- організовують за зверненням ТЦК, адміністративне затримання та доставлення органів (підрозділів) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого ТЦК;

- повідомляють ТЦК про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення протягом 30 календарних днів до такого центру осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП;

- організовують проведення поліцейськими перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (ВОД в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, та у разі відсутності у такої особи ВОД (ВОД в електронній формі) чи наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи здійснення адміністративного затримання та доставлення такої особи до найближчого ТЦК.

З огляду на викладене, зазначені в повідомленні та в скарзі обставини доставлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не вказують на наявність в діях поліцейських ознак, зазначених в повідомленні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України - незаконне позбавлення волі або викрадення людини, а тому скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.214,217,303,304,305,306,307 КПК України, слідча суддя

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

На ухвала може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.08.2025 о 16:00.

Слідча суддя ОСОБА_1