Дата документу 15.09.2025
Справа № 334/4839/25
Провадження № 1-кс/334/2332/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001179 від 16 червня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, інваліда II групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2025 року старший слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001179 від 16 червня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 16 червня 2025 року, ОСОБА_5 за невстановлених обставин, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав боєприпаси у кількості 5 пістолетних патронів калібру 9х18 мм, а також нарізну вогнепальну зброю калібру 9 мм (точний вид наразі не встановлено), якою, згідно висновку експерта від 30.06.2025 №19/108-25/14468-БЛ, міг бути або пістолет Макарова («ПМ»), або автоматичний пістолет Стєчкіна («АПС»), або інша промислова, перероблена чи саморобна зброя з аналогічною будовою каналу ствола.

В подальшому, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року та Положення «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, ОСОБА_5 незаконно зберігав вищевказану вогнепальну зброю та боєприпаси, а 16 червня 2025 року приблизно о 15:30 годині переніс їх до проїзної частини поблизу буд. №22 по вул. Зестафонській у м. Запоріжжя, де використав для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснивши 5 пострілів у тулуб та кінцівки останнього.

Після цього, ОСОБА_5 забрав зброю із собою та сховав її у невстановленому місці.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Крім цього, 16 червня 2025 року приблизно о 15:30 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. №11 по вул. Зестафонській у м. Запоріжжя, на ґрунті особистої неприязності, вступив у словесний конфлікт зі своїм знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , який почав рухатися до свого автомобіля моделі «Nissan Qashqai», у кузові коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого на проїзній частині вулиці приблизно за 24 метри від буд. №22 по вул. Зестафонській у м. Запоріжжя.

З метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_5 почав переслідувати останнього та, діставшись проїзної частини позаду буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання смерті потерпілого та бажаючи цього, з використанням невстановленої вогнепальної зброї калібру 9 мм, якою, згідно висновку експерта від 30.06.2025 №19/108-25/14468-БЛ, міг бути або пістолет Макарова («ПМ»), або автоматичний пістолет Стєчкіна («АПС»), або інша промислова, перероблена чи саморобна зброя з аналогічною будовою каналу ствола, здійснив п`ять пострілів у напрямку ОСОБА_10 , заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичного експерта від 17.06.2025 №3481, тілесні ушкодження у вигляді:

одиночного проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення тулуба, з локалізацією вхідної рани в поперековій ділянці справа, вихідної - в здухвинній ділянці зліва, з ушкодженням за ходом ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів, крижової кістки, клітковини малого тазу, лівої зовнішньої клубової артерії, очеревини, крововиливи в м`яких тканинах;

одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення правої верхньої кінцівки, з локалізацією вхідної рани на верхній поверхні плечового суглобу, вихідної - на 1,5 см вправо від вище вказаної рани в цій же ділянці, з ушкодженням за ходом ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, крововиливи в м`яких тканинах;

одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення лівої верхньої кінцівки, з локалізацією вхідної рани на задній поверхні лівого передпліччя, по межі між верхньою та середньою третинами, вихідної - на передній поверхні передпліччя, в середній третині, з ушкодженням за ходом ранового каналу підшкірно-жирової клітковини, м`язів та променевої кістки, крововиливи в м`яких тканинах;

двох наскрізних вогнепальних кульових поранень лівої нижньої кінцівки, з локалізацією вхідних ран на передній поверхні стегна, в середній третині, на зовнішній поверхні нижньої третини стегна, вихідних - на 2 см вправо від вище вказаної рани на передній поверхні стегна, в середній третині та на внутрішній поверхні нижньої третини стегна, з ушкодженням за ходом ранових каналів підшкірно-жирової клітковини, м`язів та стегнова вена, крововиливи в м`яких тканинах.

Вогнепальні поранення тулуба, верхніх та лівої нижньої кінцівок у ОСОБА_10 ускладнились розвитком небезпечного для життя стану - масивною крововтратою з ознаками шоку, є небезпечними для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події. Причиною смерті ОСОБА_10 стали множинні наскрізні вогнепальні кульові поранення тулуба, верхніх та лівої нижньої кінцівок, з ушкодженням крупних кровоносних судин, які ускладнились розвитком масивної крововтрати з ознаками шоку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, а саме, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16 червня 2025 року, яким зафіксована обстановка вчиненого злочину, вилучені сліди кримінального правопорушення, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозаписів за участі ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду відеозаписів за участі ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду відеозаписів за участі свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду відеозаписів за участі свідка свідка ОСОБА_14 , висновком судово-медичної експертизи №3481.

17 червня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

18 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

19 червня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2025 року включно.

11 серпня 2025 року постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області строк досудового розслідування продовжений до 3-х місяців, тобто до 18 вересня 2025 року включно.

12 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя строк застосовного до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений у межах строку досудового розслідування, тобто до 18 вересня 2025 року включно.

15 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України

З метою повного та неупередженого розслідування цього кримінального провадження у ході подальшого досудового розслідування необхідно виконати наступне:

долучити висновок судової експертизи зброї, дорученої провести по 4 (чотирьом) предметам, схожим на гільзи, 2 (двом) кулям та оболонці 1 (однієї) кулі патронів калібру 9х18 мм (ПМ);

доручити провести та долучити висновок судової медико-криміналістичної експертизи по шматкам шкіри з пошкодженнями з трупу ОСОБА_10 та 2 (двом) кулям;

виконати вимоги ст.290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

виконати інші слідчі дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Провести вказані слідчі (процесуальні) дії та долучити відповідні висновки експертів до 18 вересня 2025 року не виявилося за можливе з огляду особливу складність цього провадження, тривале проведення призначених експертиз та великим обсягом матеріалів кримінального провадження.

З огляду на вказане, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя за клопотанням слідчого, погодженого із керівником Запорізької обласної прокуратури, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до 5 (п`яти) місяців, тобто, до 18 листопада 2025 року включно.

Беручи до уваги лист апеляційного суду Запорізької області №04-09 від 11.04.2013 «Про забезпечення конституційних гарантій прав обвинувачених на свободу та особисту недоторканість, які знаходяться під вартою, при направленні прокурорами до суду першої інстанції обвинувальних актів» рекомендовано до направлення кримінального провадження з обвинувальним актом до суду продовжувати строки тримання під вартою обвинувачених таким чином, щоб закінчення передбаченого законом та вказаного в ухвалі слідчого судді строку тримання під вартою як запобіжного заходу мало місце не раніше як через 25-30 днів з дня отримання провадження судом.

Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при направленні обвинувального акту до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, виникла необхідність у продовженні строку застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто, до 18 листопада 2025 року включно.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та не відпали, а саме, ОСОБА_5 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, тощо.

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оцінюється виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного, тобто, фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та його моральні принципи. Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочинами та, за які, у разі визнання його винним, можливе призначення покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, що особливо підвищує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Також, після вчинення злочинів ОСОБА_5 переховувався та був затриманий лише наступного дня завдяки діям працівників правоохоронних органів. Крім того, ОСОБА_5 має другу групу інвалідності, що дозволить йому безперешкодно залишити межі України в умовах воєнного стану. Також, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків за місцем мешкання, що також підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що дотепер органом досудового розслідування вживаються заходи для встановлення знаряддя злочину, яким є вогнепальна зброя. Після вчинення інкримінованих злочинів знаряддя їх вчинення сховано підозрюваним, а, перебуваючи не в умовах ізоляції, останній зможе знищити його, що підтверджує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 і загиблий були особисто знайомі, у зв`язку з цим останній знайомий з іншими свідками та родичами померлого, а, отже, матиме змогу на них впливати шляхом залякувати, проханнями змінити показання, тощо. Крім того, ОСОБА_5 до затримання проживав у будинку, у якому проживає більшість очевидців вбивства підозрюваним ОСОБА_15 . Анкетні дані цих свідків можуть бути відомі підозрюваному і через це існує ризик незаконного впливу на них з метою зміни або відмови від показань.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст.ст.7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд; з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

особисте зобов`язання - фактично не зможе належної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України;

особиста порука - на адресу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, Запорізької обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;

застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу;

домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 буде переховуватися у тому числі від органів слідства, що будь-яким чином унеможливлюватиме його безпосередню участь у слідчих (розшукових) діях та перешкоджатиме повному та всебічному проведенню досудового розслідування.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Крім того, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст.199 КПУ України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст.183 ч.1 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його продовження може бути застосовано щодо раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення факту того, що існування ризиків, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшилися, що свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, надані слідчим відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, а також про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий та тяжкий злочини, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого та може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.184, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001179 від 16 червня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, інваліда II групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, до - 13 листопада 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1