Справа № 372/5675/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3213/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гусачівка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм в ТОВ «Світанок Плюс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, - закрито у відповідності до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у жовтні 2013 року, точної дати та місце в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я, що надає право керування машинами категорій «A1, А2, В1, В2, В3», з метою його подальшого особистого використання та для пред`явлення за вимогою.

Цього ж місяця (точна дата та час не встановлені), ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у невстановленому в ході досудового місці, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення тракториста-машиніста та подальшого його використання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення тракториста-машиніста, розуміючи, що процедура отримання посвідчення тракториста-машиніста передбачає здобуття професійної (професійно-технічної освіти за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами відповідних категорій, проходження медичного огляду, складання теоретичних та практичних іспитів екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби та отримання посвідчення тракториста-машиніста, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 шляхом надсилання повідомлень надав невстановленій особі, свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, особистий підпис, та фотознімок, а також пообіцяв придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення.

У подальшому, (точна дата та час в ході розслідування не встановлені), вказана невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці, умисно виготовила підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке надає право керувати машинами відповідних категорій та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013 року, Держтехнаглядом в Київській області, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У жовтні 2013 року (точна дата та час не встановлені), невстановлена досудовим розслідуванням особа, за допомогою служби доставки «Укрпошта» передала ОСОБА_7 підроблене посвідчення, яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме бланк посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданого 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області на ім`я ОСОБА_7 , що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «A1, А2, В1, В2, В3» для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти в сумі 2 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у пособництві підроблення посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами, з метою його особистого використання, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 14.08.2024 року о 15 год. 39 хв., ОСОБА_7 , будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, а саме: комбайну марки «Claas» модель «Tucano 580», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Обухів - Узин», був зупинений працівниками ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області. При цьому, під час перевірки документів, надав працівникам ВРПП Обухівського РУП ГУНІ в Київській області завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області, та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що дане посвідчення тракториста-машиніста є завідомо підробленим офіційним документом, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення тракториста-машиніста, яке дає право на керування машинами відповідних категорій і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ст. 126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я серії НОМЕР_1 , із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/47920-ДД від 27.08.2024, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданий 20.03.2013, Держтехнаглядом в Київській області, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічних бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та винести окрему ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності, який кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України. Виключити із вироку суду посилання на фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, та його звільнення від кримінальної відповідальності за цими статтями на підставі ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції, визнавши вироком ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, цим же вироком (а не ухвалою) вирішив питання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке позбавило можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Вказує, що вирішуючи судом питання про закриття кримінального провадження (одного з епізодів кримінальної протиправної діяльності) під час ухвалення вироку, яким обвинуваченого засуджено або виправдано у вчиненні інших кримінальних правопорушень (інших епізодів кримінальної протиправної діяльності), суперечить процесуальній суті судового рішення, яке викладається у формі вироку, та суттєво обмежує можливість апеляційного та касаційного оскарження такого рішення.

Обвинувачений та захисник на апеляційний розгляд не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені з врахуванням дійсних обставин події та ґрунтується на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні в їх сукупності та взаємозв`язку, їм дана правильна юридична оцінка, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Оскільки доведеність винуватості за ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікація дій, вид та розмір призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 учасниками судового провадження не оспорюються, оскаржуваний вирок, в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Посилання прокурора на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є слушними.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Проаналізувавши вищенаведені положення чинного кримінального процесуального законодавства можна дійти висновку, що у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, суд має викласти своє рішення про закриття кримінального провадження виключно у формі ухвали.

Разом з тим, суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, виклав судове рішення у формі вироку, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається в матеріалів справи, ОСОБА_7 в суді першої інстанції було заявлене клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України і суд дійшов вірного висновку про необхідність його задоволення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвалення помилкового процесуального рішення за наслідками розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у формі вироку може бути усунуто шляхом ухвалення у цій частині судового рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

ВирокОбухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України скасувати.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: