Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7225/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/498/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №296/7225/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0001223 від 11.06.2025,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США та постановити в цій частині нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку в належному ОСОБА_8 автомобілі марки та моделі «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 . Вважає ухвалу слідчого судді у вказаній частині незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання, а враховуючи, що санкція ч.4 ст.189 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказані грошові кошти. Також, згідно положень ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від такого майна. Вказує, що вилучені грошові кошти відповідають вимогам вказаних законодавчих норм та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001223 від 11.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що не пізніше 09.06.2025 у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на особисте збагачення шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 з погрозами застосування фізичного насильства.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, 09.06.2025 з використанням власного номеру телефону НОМЕР_2 за допомогою мобільного застосунку «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_11 та в ході телефонної розмови призначив зустріч на території стоянки ТЦ «Епіцентр» за адресою: м. Житомир вул. Київське шосе 4/2, Житомирської області.

Не припиняючи свої злочинні дії ОСОБА_8 перебуваючи на стоянці вказаного ТЦ в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_11 з погрозами застосування фізичного насильства, висловив останньому вимогу про передачу йому вигаданого боргу в сумі 500 доларів США, які з його слів ОСОБА_11 ніби то винен ОСОБА_12 ..

Продовжуючи свої злочинні дії 24.06.2025 близько 13.00 год. ОСОБА_8 з використанням власного номеру телефону НОМЕР_2 за допомогою мобільного застосунку «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_11 та в ході телефонної розмови призначив зустріч по вул. Грушевського поблизу бувшої «Хмелефабрики», за адресою: м. Житомир вул. Грушевського 36, Житомирської області.

Прибувши за вказаною адресою цього ж дня близько 13.20 год. ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, із висловленням погроз застосування фізичного насильства до ОСОБА_11 висловив йому вимогу у передачі раніше зазначеної суми грошових коштів.

Так, 27.06.2025 року близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом вимагання передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, зустрівся з ОСОБА_11 поблизу будівлі за адресою: м. Житомир, вул. Михайла Грушевського, 36. Під час зустрічі ОСОБА_8 діючи умисно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_11 шляхом вимагання, в черговий раз висловив вимогу передати йому вигаданий борг в сумі 500 доларів США.

При цьому, ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_8 грошові кошти (імітаційні) в сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют встановленого Національним банком України станом на 27.06.2025 року в гривневому еквіваленті становить 20 792, 60 грн., які останній отримав.

27.06.2025 року ОСОБА_8 була затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 з метою вчинення кримінального правопорушення приїхав на зустріч з потерпілим на власному автомобілі Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 та вказав, що грошові кошти потерпілий повинен залишити йому на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

27.06.2025 в період часу з 12:10 год. по 13:15 год., у порядку невідкладності відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, було проведено обшук автомобіля Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено

- мобільний телефон Айфон ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сімкарткою № НОМЕР_2 ;

- грошові кошти в сумі 500 доларів США (імітаційні кошти) з серійним номером LB19287319S, на кожній купюрі;

- ніж типу мачете в чохлі;

- дерев`яну палицю типу ключки;

- грошові кошти в сумі 1380 грн;

- грошові кошти в сумі 50 доларів США;

- банківські картки «Приват банку» № НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ;

- посвідчення водія на імя ОСОБА_8 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , на автомобіль Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 автомобіль Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_8 ..

Слідчим зазначено, що метою накладення арешту на вилучені предмети та речі, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів. Також з урахуванням того, що вилучене майно може бути конфісковане на користь держави, слідчий вважав доцільним його арешт.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя встановив, що вилучені 27.06.2025 року в ході проведеного обшук автомобіля Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 : - мобільний телефон Айфон ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сімкарткою № НОМЕР_2 ; - грошові кошти в сумі 500 доларів США (імітаційні кошти) з серійним номером LB19287319S, на кожній купюрі; - ніж типу мачете в чохлі; - дерев`яна палиця типу ключки та на автомобіль Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому наклав на них арешт із забороною розпорядження та відчуження вказаного майна з можливістю користування автомобілем.

Водночас, оскільки слідчий суддя вважав за можливе надати власнику право користування автомобілем, він відмовив в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на автомобіль Toyota LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 .

Що стосується накладення арешту на грошові кошти в сумі 1380 грн, грошові кошти в сумі 50 доларів США та банківські картки «Приват банку» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не надано доказів, що вказане майно використовувалось під час здійснення протиправного правопорушення чи зберегло на собі його сліди, а тому також відмовив в накладенні арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку власника майна ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001223 від 11.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Згідно клопотання слідчого, існують достатні підстави вважати, що майно про арешт якого йдеться в клопотанні може бути конфісковане на користь держави.

Необхідність арешту майна слідчий обґрунтовує наступними підставами: забезпечення збереження речових доказів. Вказує, що грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США могли бути отримані внаслідок протиправних дій, а тому на них слід накласти арешт.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку в належному ОСОБА_8 автомобілі марки та моделі «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя послався на відсутність доказів того, що вказане майно використовувалось під час здійснення протиправного правопорушення чи зберегло на собі його сліди, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказане майно.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно положень ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від такого майна.

Проте, жодних даних на підтвердження того факту, що вказані грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США, мають відношення до даного кримінального правопорушення чи були отримані внаслідок протиправних дій, матеріали клопотання не містять. Версія органу досудового розслідування щодо походження коштів будується лише на припущеннях, що є неприпустимим.

Отже, накладення арешту на вказані грошові кошти, не відповідає приписам ст.170 КПК України, не узгоджується із нормами ЦК України, та відповідно, не сприятиме досягненню завдань такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Посилання прокурора на те, що санкцією ч.4 ст.189 КК України передбачено конфіскацію майна як вид покарання, а тому зазначені грошові кошти підлягають арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, колегія суддів також вважає необгрунтованими, виходячи із розміру вилучених грошових коштів, що на переконання колегії суддів свідчить про те, що це є особисті (кишенькові) кошти ОСОБА_8 ..

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США.

Крім того, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, грошові кошти в сумі 1380 гривень та 50 доларів США не містить ознак, передбачених ст.98 КПК України, а тому підстав для накладення арешту на них з метою зберігання речових доказів також не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0001223 від 11.06.2025 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: