Справа № 522/7032/17
Провадження по справі №1-кс/522/3882/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів судової справи, 07.04.2025 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, подану в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016, яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_4 від 03.04.2025 року, зареєстрованого за №2705-25.

Проте, станом на теперішній час вимоги клопотання ОСОБА_4 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури не розглянуте.

У зв`язку з чим, заявник звернуся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Позиція учасників

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив задовольнити її з наведених підстав. Окрім цього, ОСОБА_4 надав до скарги додаткові пояснення для врахування при прийнятті судового рішення з розгляду скарги.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив що зазначена скарга не підсудна Приморському районному суду м.Одеси, оскільки орган досудового розслідування 2-й відділ (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві знаходиться під територіальною юрисдикцією Пересипського (попередня назва - Суворовський) районного суду м. Одеси.

В судове засідання призначене 10.07.2025, прокурор та скаржник ОСОБА_4 не з`явились, від скаржника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку що провадження по скарзі слід закрити, з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дотримання правил підсудності є гарантією права на справедливий суд, тобто на суд, встановлений законом.

Законодавець, установлюючи правила підсудності, виходить із того, що правовий статус суду, його функції та суворо визначений порядок діяльності - запорука точного й неухильного додержання процесуальної форми кримінального провадження, гарантія забезпечення правосуддя стосовно всіх учасників розгляду.

Інститут підсудності - публічний інститут кримінального процесуального права. Адже дотримання правил підсудності - обов`язок суду, який не залежить від особистого волевиявлення сторін. За рахунок його запровадження забезпечується оптимальне функціонування судової системи, створюються умови для вирішення поставлених перед нею завдань щодо забезпечення прав людини та громадянина, захищається державний інтерес у справедливому судочинстві.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Так, у більшості випадків КПК визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, тобто слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ККС у складі ВС у рішенні від 22.04.2020 у справі №51-1901впс20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Водночас, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачені, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.

Тому, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно застосувати загальні засади кримінального провадження, а саме законність, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Зважаючи на аналогію закону та численну судову практику, слушним є висновок стосовно того, що скарги на рішення, дії та бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора також повинні бути подані до слідчого судді місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Згодом, 12.12.2016 прокурором Одеської області ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 16.01.2025 кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 було закрито на підставі п. 3 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також було продовжено розслідування кримінального провадження №0000092 щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

В подальшому, зазначена постанова прокурора від 16.01.2015 про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2025.

Водночас, постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 14.02.2025 було визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України за ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. та матеріали кримінального провадження направлено до Київської окружної прокуратури м. Одеси для організації проведення подальшого досудового розслідування.

Відтак, є обґрунтованими посилання заявника ОСОБА_4 на те, що підслідність данного кримінального провадження №0000092 була визначена лише за ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, в той час як доля досудового розслідування даного кримінального провадження в іншій частині, зокрема, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 364 КК України, залишилась невизначеною.

Разом із тим, з додатків наданих скаржником ОСОБА_4 до скарги встановлено, що копією постанови виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 від 24.06.2025, скасовано постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 13.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Окрім того, постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 від 24.06.2025, було визначено підслідність кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України за другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві та матеріали кримінального провадження направлено до зазначеного органу досудового розслідування для подальшого проведення досудового розслідування.

Відтак, наразі досудове розслідування зазначеного кримінального провадження №0000092 здійснюється другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві.

Відповідно до даних офіційного сайту ДБР (dbr.gov.ua) та листа директора ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_7 , другий СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташований у м. Миколаєві знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. пр-т. Князя Володимира Великого, буд. 106, тобто територіально в Пересипському (Суворовському) районі м. Одеси, у зв`язку з чим скарги в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора не підлягають розгляду в Приморському районному суді м. Одеси.

Аналогічна позиція щодо вказаного кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 була викладена в ухвалі Одеського апеляційного суду у справі № 522/7032/17, номер провадження № 11-сс/813/1176/25, результатом розгляду скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2025, якою повернуто його скаргу на бездіяльність прокурора в межах к/п №0000092 від 17.02.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, враховуючи перебування органу досудового розслідування, якому підслідно кримінальне провадження №0000092 від 17.02.2016 під територіальною юрисдикцією Пересипського районного суду м. Одеси, скарга ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженню підсудна саме тому суду.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 подана до неналежного суду, що у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 304 КПК України є підставою для повернення скарги.

Отримавши скаргу, слідчий суддя вирішує питання наявності підстав для її розгляду та, встановивши, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді, у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України, повинен винести ухвалу про повернення скарги.

Водночас це не виключає можливість застосування положень п.2 ч.2 ст.304 КПК України на стадії розгляду скарги слідчим суддею.

Якщо після призначення скарги до розгляду буде встановлено, що скарга не підлягає розгляду судом, до якого вона подана, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження по скарзі. Таке ж рішення слідчий суддя повинен постановити й у разі, якщо під час розгляду в судовому засіданні скарги буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає розгляду таким судом.

Керуючись ст. ст. 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_4 від 03.04.2025, закрити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8