Провадження №: 1-кп/127/380/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента, із середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, разом із угодою про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його законного представника та захисника від 31.03.2025, яку досягнуто під час досудового розслідування, а тому в порядку ст. 474 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 31.03.2025 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась та діє до тепер, 21.03.2025 близько 18:16 год. перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, буд. 27, помітив в руках ОСОБА_6 пристрій для куріння POD-систему «Vaporesso XROS-3» фіолетово-блакитного кольору.

В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення вказаного пристрою для куріння.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , діючи відкрито, шляхом ривка, незаконно заволодів належним ОСОБА_6 , пристроєм для куріння - POD-систему «Vaporesso XROS-3» фіолетово-блакитного кольору.

Згідно висновку експерта ринкова вартість пристрою для куріння - POD-систему «Vaporesso XROS-3» фіолетово-блакитного кольору, станом на момент вчинення кримінального правопорушення складала 760,33 грн.

Після вчинення вищевказаних дій, неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 760,33 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Згідно із ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його законного представника та захисника, 31.03.2025 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та покарання, яке повиннен понести ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69, ст. 101 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

У ході підготовчого судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди судом.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що свою вину у інкримінованому йому злочині він визнає повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполіг на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 підтримала угоду про визнання винуватості від 31.03.2025 та просила суд її затвердити.

Захисник ОСОБА_7 вважав, що угода про визнання винуватості від 31.03.2025 підлягає затвердженню та призначенню ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що надала добровільну письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, зазначила, що завдана шкода їй відшкодована у повному обсязі, а тому остання не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 31.03.2025.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.03.2025 та ухвалити вирок, яким визначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що угода про визнання винуватості від 31.03.2025 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник цілком розуміють зміст ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Сторонами угоди враховано фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, за місцем навчання характеризується посередньо, являється внутрішньо переміщеною особою. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/2989 від 26.03.2025 ОСОБА_3 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради № 1640 від 25.03.2025 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням у закладі не перебуває, за медичною допомого в заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.

Разом з тим, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 25.03.2025, станом 25.03.2025 для дитини ОСОБА_3 створені наявні умови для проживання та виховання.

Також, враховано обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 31.03.2025 укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його законного представника та захисника, підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2025 підлягає скасуванню.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України із законного представника обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 370, ст. 373, ст. 474, ст. 475, ст. 615 КПК України, ст. 65, ст. 69, ст. 101 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31.03.2025 укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його законного представника та захисника про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.03.2025.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69, ст. 101 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені програмою «Зміна прокримінального мислення» для неповнолітніх суб`єктів пробації, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 11.06.2018 № 1797/5.

Початок строку пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки обвинуваченого на облік уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази, а саме:

?рубашка чорного кольору на якій наявна бирка із написом «APRESS 38», яка поміщена до спеціального пакету НПУ RAWO111190, кросівки зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету RAWO 111192 та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути власнику;

?чотири оптичних диска, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 1 696,32 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2025 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: