УХВАЛА

19 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ново-Киселево Поназиревського району Костромської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України.

Слідчий в обґрунтуванні клопотання зазначає, що Слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Так, Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, суверенітет якої поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, представники державної влади російської федерації (далі- рф), діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та міжнародний збройний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Збройна агресія рф розпочалась з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, в тому числі терористичних організацій «луганська народна республіка» та «донецька народна республіка», а з 24.02.2022 переросла в міжнародний збройний конфлікт.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Таким чином, з початку окупації рф чинить злочини агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони рф, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи (терористичні організації «донецька народна республіка» та «луганська народна республіка»), які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по даний час.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 19.05.2024, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (в редакції від 27.12.2024) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Автономної Республіки Крим включена до переліку територій, які тимчасово окуповані рф з 20.02.2014 по даний час.

Після остаточної військової окупації території Автономної Республіки Крим, представниками збройних формувань рф фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

У подальшому, на окупованій території Автономної Республіки Крим, представники окупаційної адміністрації, з метою забезпечення управління вказаною територією, а також побудови такої системи органів влади, що відповідає законодавству російської федерації, відповідно до ст. 35 федерального закону від 06.10.2003 «Про загальні принципи організації місцевого самоврядування в російській федерації», ст. 27 Закону Республіки Крим від 21.08.2014 №54-ЗРК «Про основи місцевого самоуправління в Республіці Крим», та інших законодавчих актів, утворили, серед інших органів влади, Красноперекопську міську раду Республіки Крим.

Відповідно до Положення про Красноперекопську міську раду Республіки Крим в редакції від 28.02.2019 (далі - Положення), «Красноперекопська міська рада є представницьким органом муніципального утворення міського округу Красноперекопськ Республіки Крим, що діє від імені та в інтересах всього населення муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим, що складається з депутатів, які обираються на муніципальних виборах, відповідно до законодавства. Міська рада володіє правами юридичної особи, має печатки та штампи зі своїм найменуванням, бланки зі своїми реквізитами, рахунок у відповідному уповноваженому органі та є отримувачем бюджетних коштів. Міська рада підлягає державній реєстрації як юридична особа в порядку, визначеному федеральним законом. Міська рада, як юридична особа, діє на основі загальних для представницьких органів місцевого самоуправління положень федерального законодавства та бере учать в цивільних правовідносинах від муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим, відповідно до цивільного законодавства і в межах наданих повноважень, визначених Статутом муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим. Міська рада укладає договори на придбання товарів, робіт (послуг) для своїх потреб, виступає в межах своєї компетенції позивачем та відповідачем в суді в інтересах та від імені міського округу.

Також, відповідно до вказаного вище Положення, до повноважень голови Красноперекопської міської ради, серед іншого, входить:

- організація роботи міської ради;

- як голова муніципального утворення є вищою посадовою особою муніципального утворення;

- є виборною посадовою особою міської ради, що займає муніципальну посаду та здійснює свою діяльність на постійній основі;

- представляє міську раду у відношеннях з органами державної влади, органами міського самоврядування інших муніципальних утворень, органами територіального громадського самоуправління, з підприємствами, установами та організаціями, громадськими об`єднаннями, а також з населенням міського округу;

- організовує діяльність міської ради, її органів та депутатів, скликає засідання міської ради і визначає дату, час, місце їх проведення;

- здійснює керівництво підготовкою засідань міської ради, постійних та тимчасових депутатських комісій міської ради та питань, що виносяться на їх розгляд, депутатських слухань та інших заходів, що проводяться міською радою;

- формує та підписує проект повістки засідання міської ради;

- представляє для обрання на засіданні міської ради кандидатуру заступника голови міської ради, пропонує кандидатури інших посадових осіб органів місцевого самоуправління міського округу;

- головує на засіданнях міської ради, відає внутрішнім розпорядком міської ради;

- підписує рішення міської ради, видає постанови та розпорядження, в межах своїх повноважень, протоколи засідань, договори та інші документи міської ради, відповідно до Статуту міського округу та Регламенту міської ради;

- бере участь в роботі постійних депутатських комісій та тимчасових комісій міської ради;

- головує на спільних засіданнях постійних депутатських комісій та тимчасових комісій міської ради;

- організовує та координує юридичне, інформаційне, організаційно-технічне та господарське забезпечення діяльності міської ради.

У свою чергу, заступник голови міської ради, відповідно до вказаного Положення:

- обирається з числа депутатів за пропозицією голови Красноперекопської міської ради відкритим голосуванням від загального складу ради;

- працює на постійній основі відповідно до посадової інструкції, затвердженої головою Красноперекопської міської ради. У випадку тимчасової відсутності голови міської ради повноваження голови міської ради тимчасово виконує заступник голови міської ради.

Громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявність збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, в порушення вимог Конституції та законів України, усвідомлюючи, що так звана «Красноперекопська міська рада», відповідно до положень ст. 64 Женевської Конвенції 1949 року є незаконно створеним органом, у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 28.04.2016, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Красноперекопськ (з 12.05.2016 - м. Яни Капу), АР Крим, діючи умисно, добровільно перейшла на бік ворога та була обрана на посаду заступника голови муніципального утворення заступника голови Красноперекопської міської ради Республіки Крим, відповідно до рішення Красноперекопської міської ради №456-1/16 від 28.04.2016.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи наявність збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27.09.2019, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Красноперекопськ(з 12.05.2016 - м. Яни Капу), АР Крим, ОСОБА_5 , діючи умисно, добровільно висунула свою кандидатуру і як наслідок була обраною головою Красноперекопської міської ради Республіки Крим та приступила до виконання своїх обов`язків на підставі рішення Красноперекопської міської ради №01-2/19 від 27.09.2019.

Таким чином, ОСОБА_5 , реалізовуючи свої повноваження на вищезазначених посадах, своїми умисними діями сприяла становленню, утриманню та зміцненню окупаційної влади рф, шляхом безпосередньої участі у функціонуванні псевдодержавного органу рф на тимчасово окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим, тим самим вчинивши дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

За вказаним фактом 09.06.2025 складено письмове повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Дане повідомлення про підозру вручене у спосіб визначений КПК України, для вручення повідомлень, а саме шляхом публікації 11.06.2025 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в загальнодержавному засобі масової інформації.

Окрім того, здійснено виклик підозрюваної на 16.06.2025, 17.06.2025 до слідчого відділу УСБУ в Рівненській області для проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протоколами огляду ресурсів мережі Інтернет, наявними документами та даними, здобутими під час проведення досудового розслідування, показаннями свідків, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку із тим, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, письмове повідомлення про підозру та повідомлення про виклики для проведення слідчих дій розміщені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий Кур`єр»).

На виклики прокурора ОСОБА_5 не прибула, у зв`язку із чим 17.06.2025 оголошено її розшук, здійснення якого доручено Вараському РВ УСБУ в Рівненській області.

Відповідно до повідомлення Вараського РВ УСБУ в Рівненській області, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Ново-Киселево Поназиревського району Костромської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судима, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України.

Відповідно до повідомлення Вараського РВ УСБУ в Рівненській області, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування.

Зважаючи на викладені обставини є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на викладені обставини, у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виконання необхідних процесуальних дій може значно ускладнитись та призвести до недотримання розумних строків.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона працездатна, раніше не судима.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти основ національної безпеки, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

09.06.2025 складено письмове повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Дане повідомлення про підозру вручене у спосіб визначений КПК України, для вручення повідомлень, а саме шляхом публікації 11.06.2025 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в загальнодержавному засобі масової інформації.

Окрім того, здійснено виклик підозрюваної на 16.06.2025, 17.06.2025 до слідчого відділу УСБУ в Рівненській області для проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Наведене дає підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення особливо тяжкого злочину, який характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які йому стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на волі.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як встановлено в судовому засіданні, що у зв`язку із тим, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, письмове повідомлення про підозру та повідомлення про виклики для проведення слідчих дій розміщені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий Кур`єр»).

На виклики прокурора ОСОБА_5 не прибула, у зв`язку із чим 17.06.2025 оголошено її розшук, здійснення якого доручено Вараському РВ УСБУ в Рівненській області.

Відповідно до повідомлення Вараського РВ УСБУ в Рівненській області, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона працездатна, раніше не судима.

Ухвалю слідчого судді Рівненського міського суду від 19.06.2025 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 06.02.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ново-Киселево Поназиревського району Костромської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України.

Відповідно до положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

З урахуванням наведеного, є необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно із вимогами статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Абзацом 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193 КПК України, -

У х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ново-Киселево Поназиревського району Костромської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України, оголошеної в державний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_5 , доставити її до слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та/або органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Після затримання ОСОБА_5 , не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Рівненського міського суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або зміну на більш м`який.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9