Дата документу 21.04.2025 Справа № 334/2124/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2124/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/300/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 травня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, 18 березня 2025 року приблизно о 13 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за грошові кошти у сумі 1000 грн., незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) десять таблеток білого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-25/6219-НЗПРАП від 21 березня 2025 року містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого складає 0,230 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, потворно, з корисливих мотивів, 27 березня 2025 року приблизно о 13 год. 58 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за грошові кошти у сумі 1000 грн., незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні данні змінено) десять таблеток білого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-25/6974-НЗПРАП від 28 березня 2025 року містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого складає 0,2263 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

9 серпня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001639 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

27 березня 2025 року о 15 год. 27 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28 березня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але недоведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ЗРУП задовольнити повністю та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування скарги вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується суворістю покарання, у разі визнання підозрюваного винним, а також відсутністю стійких соціальних зв`язків.

Зазначає, що наявність ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний знайомий зі свідками, а також в нього відсутнє офіційне джерело доходу.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, разом з тим вказала, що докази порушення ОСОБА_7 умов застосованого запобіжного заходу у сторони обвинувачення відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що підозрюваний не порушував умов застосованого запобіжного заходу, з`явився до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що не порушує умов застосованого запобіжного заходу, завжди перебуває вдома, працівники поліції з метою контролю здійснюють перевірку за місцем його проживання

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, колегія суддів ураховує наявність ризиків у кримінальному провадженні, існування яких зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, обставини вчинення злочинів, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно (а.с. 136), не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, має інвалідність 2 групи (а.с. 121).

Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, що також мінімалізує встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно нього запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи прокурора про відсутність у підозрюваного офіційного джерела доходу спростовуються наявними в матеріалах клопотання доказами, зокрема, пенсійним посвідченням, з якого убачається, що ОСОБА_7 отримує пенсію по інвалідності.

На переконання колегії суддів, посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є прийнятними, разом з цим, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може в повній мірі мінімізувати встановлені слідчим суддею ризики.

Крім того, доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 травня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4