Провадження 1-кп/991/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника, адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

його захисників, адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

його захисника, адвоката ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

його захисника, адвоката ОСОБА_14

захисника обвинуваченого

ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_16

представника потерпілого

ПАТ «Український інноваційний банк» ОСОБА_17

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Києві в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_18 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про повернення обвинувального акта прокурору у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 08.08.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Козятині Хмільницького р-ну Вінницької обл., проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Жовнино Чорнобаївського р-ну Черкаської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Іллічівську Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

I.Історія провадження.

1.1 На розгляді ВАКС перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2 Ухвалою суду від 11.11.2024 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

1.3. Під час підготовчого судового засідання, яке відбулось 09.04.2025, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_18 , звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору, яке обґрунтовував:

- неконкретністю та необґрунтованістю висунутого ОСОБА_6 обвинувачення;

- порушення правил формування Реєстру матеріалів досудового розслідування;

- ненабуття ОСОБА_6 статусу обвинуваченого;

- невизначеність процесуального статусу цивільного позивача.

1.4. Під час підготовчого судового засідання, яке мало місце 26.06.2025 обвинувачений ОСОБА_11 заявив усне клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав неконкретності сформульованого обвинуваченняч. 5 ст. 191 КК України, що пов`язував з:

- відсутністю вказівки на посадові обов`язки, які ним використовувались для вчинення кримінального правопорушення;

- незазначення мети та мотиву вчинення злочину;

- неконкретизованістю причинного зв`язку між його діями та спричиненими наслідками;

- невстановленням факту спільної змови з ОСОБА_8 .

II.Позиції сторін судового провадження.

2.1. Обвинувачені та їх захисники клопотання підтримали та просили суд їх задовольнити.

2.2. Прокурор та представник потерпілого щодо клопотань про повернення обвинувального акта прокурору заперечували.

Мотиви та обґрунтування суду.

3.1. Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та його додатки, суд дійшов до таких висновків.

Підготовче судове засідання є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону передбачає з`ясування наявності в такому рішенні прокурора його обов`язкових реквізитів, перелік яких надається в ч. 2 ст. 291 КПК України.

3.2. Щодо відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України

Однією з підстав для повернення обвинувального акта прокурору захисник ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_11 називали неконкретність та необґрунтованість висунутого ОСОБА_6 та ОСОБА_11 обвинувачення.

Так, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України, слід зазначити, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення ? це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом закону обвинувачення повинно ґрунтуватись на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості тощо.

У постанові від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зробив правовий висновок, згідно з яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

До цього слід додати, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

За наявного нормативного регулювання неповнота, необґрунтованість, невідповідність обвинувачення, не є предметом оцінки на підготовчому засіданні. Така оцінка може бути здійснена лише в ході розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, неконкретність та необґрунтованість формулювання обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

3.3. Щодо формування Реєстру матеріалів досудового розслідування

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Цією нормою також визначено, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

За правилами ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається , зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність єдиного процесуального документу обвинувального акта виключно вимогам, які встановлені ст. 291 КПК України.

Натомість зі змісту клопотання захисника ОСОБА_18 вбачається, що як підставу для повернення обвинувального акта він зазначає невідповідність додатку до обвинувального акта ? Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Отже, оскільки додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання, то наявність будь-яких недоліків в Реєстрі матеріалів досудового розслідування не є підставою для ухвалення судом рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

3.4. Щодо процесуального статусу ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_18 , прохаючи суд повернути обвинувальний акт прокурору, посилався на те, що ОСОБА_6 , не є обвинуваченим, оскільки він не набув статусу підозрюваного через здійснення йому повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри неналежним суб`єктом.

Зокрема, такі доводи він пов`язував з тим, що ОСОБА_6 є народним депутатом, а тому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 481 КПК України повідомлення про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) мало бути здійснено Генеральним прокурором (виконувачем обов`язків Генерального прокурора) або заступником Генерального прокурора ? керівником САП, а не детективом та прокурором, які були неповноважними для вчинення такої процесуальної дії.

Щодо цього доводу суд зазначає, що дотримання порядку законності повідомлення про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) потребує аналізу самого процесуального рішення ? повідомлення про підозру (зміну раніше повідомленої підозри), що створить ситуацію, за якої суд вдасться до його оцінки, і як наслідок, до виходу за межі предмета підготовчого судового засіданні, що є неприпустимим з огляду на приписи ч. 3 ст. 26 КПК України.

У зв`язку з цим, виходячи з засади диспозитивності, повернення обвинувального акта з цієї підстави є неможливим.

3.5. Щодо процесуального статусу цивільного позивача/потерпілого

В силу п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про потерпілого.

У клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору адвокат ОСОБА_18 вказував на те, що шкоду кримінальним правопорушення було завдано ПАТ «Український інноваційний банк», водночас з цивільним позовом у цій справі звернувся представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_19 .

Зі змісту обвинувального акта, який надійшов до суду, вбачається, що потерпілим у цьому кримінальному провадженні було визнане ПАТ «Український інноваційний банк», який перебуває в процедурі виведення банку з ринку, яка здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (т. 1, а.с. 3-241; т. 2, а.с. 1-249; т. 3, а.с. 1-223).

З цивільним позовом до суду звернулась ПАТ «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» (т. 5, а.с. 2-21).

Ураховуючи викладене, суд не вбачає жодних неузгодженостей у процесуальних статусах цивільного позивача та потерпілого.

Також суд наголошує, що встановлення факту завдання шкоди юридичній чи фізичній особі, а відтак і встановлення належного потерпілого і цивільного позивача у кримінальному провадженні відбувається за наслідком судового розгляду. У зв`язку з цим формування висновку про те, який саме орган / суб`єкт наділений повноваженнями на управління юридичною особою не є предметом підготовчого судового засідання.

3.6. Висновки суду

Оскільки доводи сторони захисту, якими вона обстоює позицію про повернення обвинувального акта прокурору, не знайшли свого підтвердження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотань належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_18 , та обвинуваченого ОСОБА_11 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3