Справа № 752/1402/25
Провадження №: 1-кс/752/5310/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2025 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 21.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Київського квартирно-експлуатаційного управління () діючи за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами ТОВ «Укрмонтажбуд-4» (), ТОВ «БК «Будмережа» (), ТОВ «ТБК Екобудсервіс» (), ТОВ «ВС Строймастер» (), у період 2023-2024 років, здійснили розтрату та привласнення грошових коштів в особливо великих розмірах під час укладання договорів та проведення робіт з капітального ремонту будівель.

Так, згідно інформації Управління стратегічних розслідувань в м. Києві встановлено, що службові особи Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі «ККЕУ») (), здійснюють розтрату та привласнення коштів місцевого бюджету в особливо великих розмірах, шляхом залучення на проведення капітальних ремонтів приміщень підконтрольні суб`єкти господарської діяльності, що полягає у підписанні прямих договорів без проведення аукціонів та інших процедур, передбачених законодавством України.

Київське КЕУ - є органом військового управління, призначеним для забезпечення життєдіяльності і функціонування Збройних Сил України з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд, забезпечення розквартирування (забезпечення надання на праві оперативного управління будівель і споруд та надання на праві постійного користування земельних ділянок) для підтримання військ (сил) у високій бойовій та мобілізаційній готовності.

Встановлено, що посадовими особами ККЕУ з підконтрольними суб`єктами господарювання було укладено 5 договорів на проведення капітальних ремонтів будівель, а саме:

1. Договір № 32-1020022 від 17.04.2023, предметом якого є «Капітальний ремонт будівлі № 209/1, військового містечка" НОМЕР_1 в місті Києві» сума договору 10 551 530 грн. (Підрядник - ТОВ «Укрмонтажбуд-4» ();

2. Договір № 32-1020014 від 07.04.2023, предметом якого є «Капітальний ремонт будівлі №32/1, військового містечка № НОМЕР_2 », сума договору 6 535 100 грн.. (Підрядник - ТОВ «Укрмонтажбуд-4» ();

3. Договір № 32-1020060 від 03.07.2023, предметом якого є «Капітальний ремонт будівлі № 182/85 (мийка) військового містечка № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 )» сума договору 4 289 036 грн. (Підрядник - ТОВ «БК «Будмережа» ();

4. Договір № 32-1020021 від 17.04.2023, предметом якого є «Капітальний ремонт частини будівлАДРЕСА_3 сума договору 8 820 235 грн. (Підрядник - ТОВ «ТБК Екобудсервіс» ();

5.тДоговір № 313-1020019 від 29.05.2023, предметом якого є «Капітальний ремонт будівлі № 227/1 (казарма) військового містечка № НОМЕР_4 », сума договору 24 269 228 грн. (Підрядник - ТОВ «ВС Строймастер» ().

Крім того встановлено, що вищевказані договори підряду укладаються з підконтрольними суб`єктами господарювання шляхом підписання прямих договорів, в яких передбачені завищені об`єми робіт та ціни на будівельні матеріали, без проведення аукціонів, що призводить до розтрати бюджетних коштів держави.

12.06.2025, в період часу з 07 год. 23 хв. по 09 год. 29 хв., старшим детективом Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 05.06.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung S24 Ultra», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 ; ноутбук «ASUS Vivo Book», s/n: N2NDCV091534071; зарядний пристрій до ноутбука «ASUS», model: ADP-65DWZ.

12.06.2025 вилучене майно, під час проведення обшуку, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, який самостійно або в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для документування протиправної діяльності та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

На разі, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучено 12.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2025 проведено обшук проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що є вагомі підстави вважати, що вищевказане майно самостійно або в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для документування протиправної діяльності осіб та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що майно, на яке він просить накласти арешт, визнане речовими доказами та на даний час існує необхідність накладення арешту на вказане майно.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення мобільних пристроїв, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Крім того ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у зв`язку тим, що на його думку клопотання прокурора не містить обгрунтованих підстав для накладення арешту на майно, та прокурором не доведено та не надано доказів, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, власника майна, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_7 від 12 червня 2025 року майно, вилучене 12.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000047 від 22 листопада 2024 року.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть містити докази кримінального правопорушення, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження, відчуження, а саме:

- мобільний телефон «Samsung S24 Ultra», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ;

- ноутбук «ASUS Vivo Book», s/n:N2NDCV091534071;

- зарядний пристрій до ноутбука «ASUS», model: ADP-65DWZ.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1