№707/3227/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002527 від 26.07.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шполи Черкаського району Черкаської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в селі Геронимівка Черкаського району по проїзній частині вулиці Геронимівська зі сторони вулиці Мічуріна в селі Геронимівка в напрямку до вулиці Онопрієнка в місті Черкаси, поблизу будинку № 1, що по вулиці Геронимівська Черкаського району, проявила неуважність та порушила вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Під час руху вона, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, а тому, перед початком руху не упевнилась у безпеці для інших учасників дорожнього руху, здійснила виїзд на проїзну частину вулиці Геронимівська в селі Геронимівка Черкаського району з прилеглої території поблизу будинку № 1 по вулиці Геронимівська, з одночасною зміною напрямку руху для виконання маневру повороту праворуч на проїзній частині вулиці Геронимівська для подальшого руху в напрямку до вулиці Онопрієнка в місті Черкаси, створила небезпеку для руху та допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася по проїзній частині вулиці Геронимівська зі сторони вулиці Онопрієнка в місті Черкаси в напрямку до вулиці Мічуріна в селі Геронимівка.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/923 від 11.10.2024, отримала тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, ранами м`яких тканин правої половини обличчя, правої вушної мушлі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наслідком ушкодження обличчя стала наявність рубця м`яких тканин правої половини обличчя з деформацією та порушенням анатомічної цілісності. Відповідно до висновку лікаря-косметолога, для усунення вказаних наслідків необхідне оперативне втручання (косметична операція), тобто вказане ушкодження обличчя вважається невиправним, і в разі визначення його таким, що знівечило обличчя, може бути розцінене як тяжке. Враховуючи, що рани м`яких тканин на правій половині обличчя загоїлись рубцем, який сам зникнути не може, з часом не стане менш помітним та потребує хірургічного втручання, виходячи із загальноприйнятих уявлень про вигляд людини, наявний на обличчі ОСОБА_5 рубець порушив міміку правої половини обличчя, а тому тілесні ушкодження, заподіяні потерпілому відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою невиправного знівечення обличчя.

Спричинення потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СТ/342Е-24 від 04.11.2024, з порушенням водієм автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 пп. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати обвинувачену винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідно до статті 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Представник потерпілої у судовому засіданні цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Крім того, не погодився з прокурором щодо визнання пом`якшуючою обставиною активне сприяння обвинуваченою ОСОБА_6 у розкритті кримінального правопорушення та стосовно додаткового покарання, яке просив призначити строком на 3 роки. Стосовно виду та строку призначення основного покарання обвинуваченій погодився з думкою прокурора.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію свого представника.

Цивільний позивач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, був присутній його представник адвокат ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_6 повідомила у судовому засіданні, що вона свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнає. Надала пояснення, що 31 травня 2024 року близько 10 год. вона від`їжджала на автомобілі зі свого попереднього місця роботи, та здійснювала маневр розвороту у напрямку м. Черкаси, у тому місці наявний крутий поворот, вона спочатку подивилась праворуч та пропустила автомобілі, які рухались, потім подивилась ліворуч та здійснила маневр розвороту, у цей момент відбулося зіткнення. Автомобіль потерпілої вона не побачила, оскільки дивилась в інший бік дороги. Шкоду потерпілій вона не відшкодовувала, на місці події намагалась надавати допомогу потерпілій. Цивільний позов визнала частково, а саме, визнала в частині стягнення з неї матеріальної шкоди у сумі 229878 грн., судових витрат на правову допомогу та витрат на залучення експерта. В частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_8 в розмірі 50 000 грн. та на користь ОСОБА_5 в розмірі 500 000 грн. цивільний позов не визнала.

Захисник обвинуваченої просив суд врахувати, що обвинувачена свою вину визнала, має на утриманні малолітню дитину. Вважав обґрунтованою суму матеріальної шкоди та судових витрат на правову допомогу, що зазначені в цивільному позові потерпілої. В частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої на користь потерпілих - вважає позов повністю недоведеним.

Представник третьої особи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання повісток про виклик, причин неявки не повідомив.

Судом безпосередньо у судовому засіданні, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені надані стороною обвинувачення під час судового провадження, як докази вини обвинуваченої, наступні документи :

- протокол огляду місця події від 31.05.2024 з фототаблицею до протоколу огляду місця події від 31.05.2024, в якому зафіксовано огляд місця дорожньо-транспортної пригоди: вид проїзної частини вул. Геронимівська в с. Геронимівка Черкаського району, поблизу будинку № 1 та кінцевого розташування автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 на місці пригоди та осипу грунту на місці пригоди;

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.10.2024 за участю свідка ОСОБА_9 , в якому зафіксовано, як ОСОБА_9 вказала розташування автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, р.н. НОМЕР_1 (статистичний автомобіль Wolkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_3 ) перед початком руху і виїздом на проїзну частину вул. Геронимівська, поблизу будинку №1 по вул. Геронимівська в с. Геронимівка Черкаського району та місце зіткнення автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.10.2024 за участю потерпілої ОСОБА_5 , в якому зафіксовано, як ОСОБА_5 вказала розташування автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, р.н. НОМЕР_1 (статистичний автомобіль Wolkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_3 ) перед початком руху і виїздом на проїзну частину вул. Геронимівська, поблизу будинку №1 по вул. Геронимівська в с. Геронимівка Черкаського району, розташування автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, р.н. НОМЕР_1 відносно ширини проїздної частини вул. Геронимівська, поблизу будинку №1 по вул. Геронимівська в с. Геронимівка Черкаського району, місце зіткнення автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- висновок експерта № 02-01/923 від 02.09.2024, відповідно до якого, у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, ранами м`яких тканин правої половини обличчя, правої вушної мушлі. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наслідками ушкоджень обличчя стала наявність рубця м`яких тканин правої половини обличчя з деформацією та порушенням анатомічної цілісності. Згідно висновку лікаря-косметолога, для усунення вказаних наслідків, необхідне оперативне втручання (косметична операція), тобто вказане ушкодження обличчя вважається невиправним, і в разі визначення його таким, що знівечило обличчя, може бути розцінене як тяжке;

- висновок експерта № СТ/264Е-24 від 21.10.2024, з якого вбачається, що при огляді автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , експертом встановлено, що:

- в первинний контакт вступала передня права частина автомобіля Mercedes-Benz VITO HOD р.н. НОМЕР_1 , а саме: передній бампер, підсилювач переднього бампера, капот, переднє праве крило та ліва бокова частина автомобіля Mitsubishi PAJERO р.н. НОМЕР_2 , а саме: переднє ліве крило, передні ліві двері. Первинний контакт відбувся на відстані 110 см від передньої частини автомобіля Mitsubishi PAJERO р.н. НОМЕР_2 .

- кут між повздовжніми вісями автомобіля Mercedes-Benz VITO HOD р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi PAJERO р.н. НОМЕР_2 , знаходиться в межах близько 80…85.

- місце зіткнення автомобіля Mercedes-Benz VITO 110D р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi PAJERO р.н. НОМЕР_2 знаходиться перед зафіксованим осипом ґрунту, позначеним на план-схемі до протоколу огляду місця події від 31.05.2024 позначкою «4», на смузі автомобіля Mitsubishi PAJERO по напрямку його руху.

- автомобіль Mercedes-Benz VITO HOD р.н. НОМЕР_1 перебував в русі у момент первинного контактування транспортних засобів.

- висновок експерта № СТ/342Е-24 від 04.11.2024, відповідно до якого:

- покази водія автомобіля Mercedes-Benz Vito ПО D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в частині механізму даної ДТП мають суперечності технічного характеру та не можуть використовуватись для подальших досліджень як технічно необгрунтовані.

- покази водія автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 AT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 в частині механізму даної ДТП суперечностей технічного характеру не мають та будуть використовуватись для подальших досліджень.

- у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля Mercedes-Benz Vito HOD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинна була діяти у відповідності до вимог пп. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України.

- у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 AT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинна була діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України.

- у момент виникнення небезпеки для руху, зазначений у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 AT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Vito ПО D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

- у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених б постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля Mercedes-Benz Vito ПО D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та на виконання яких вона перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мала. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 AT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди, не вбачається.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, необережну форму вини, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, не одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, особою з інвалідністю не є, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання задовільно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд погоджується з думкою прокурора та визнає обставиною, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачена надавала показання в судовому засіданні, визнала свою вину, надавала відповіді на запитання інших учасників судового провадження.

Обставин, що обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_9 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, направленого проти безпеки дорожнього руху, те, що своїми необережними діями, які виразились в порушенні трьох пунктів Правил дорожнього руху, завдала потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою невиправного знівечення обличчя, та призначення вказаного додаткового покарання має вплинути на формування думки інших осіб про неприпустимість порушення Правил дорожнього руху України та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшує відповідальність, відсутності обставим, що обтяжують покарання обвинуваченої, думки потерпілої та її представника, які зважаючи на двооб`єктний характер злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, хоча і не є вирішальною, однак підлягає обов`язковому врахуванню у сукупності з іншими обставинами справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами. Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування основного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинувачену ОСОБА_9 обов`язки у відповідності з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд прийшов до наступного.

Цивільними позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов, в якому вони просять стягнути з цивільного відповідача на користь ОСОБА_8 відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 у розмірі 229 878 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн та витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 6 500,00 грн, а також стягнути на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн та витрати, пов`язані наданням професійної правничої допомоги.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 з є власником автомобіля марки «Mitsubishi PAJERO» р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з полісу № АТ 4809805 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна відповідальність ОСОБА_10 на час скоєння кримінального правопорушення була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Згідно Висновку експерта № 107, авто товарознавчого дослідження, від 16 жовтня 2024 року встановлено, що:

- ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» р.н. НОМЕР_4 , на дату ДТП 31.05.2024 до моменту ушкодження складала 491 728,00 грн.

- ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon р.н. НОМЕР_5 після отриманих внаслідок ДТП 31.05.2024 механічних пошкоджень складала 108 250,00 грн.

??- вартість матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» р.н. НОМЕР_6 , внаслідок пошкоджень від ДТП, що відбулася 31.05.2024 складала 491 728,00 грн.

Враховуючи, що ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснює відшкодування шкоди заподіяну майну в розмірі 156 800,00 грн, тобто в розмірі передбаченої умовами страхового полісу регламентної виплати, цивільний відповідач має сплатити позивачу ОСОБА_8 , різницю за шкоду заподіяну майну в розмірі 226 678,00 грн + 3 200,00 грн (франшиза) = 229 878,00 грн.

Актом наданням послуг від 16 жовтня 2024 року, підтверджено проведення авто товарознавчого дослідження та надані послуги по визначенню розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ, р.н. НОМЕР_2 , який отримав пошкодження внаслідок ДТП 31.05.2024. Крім того додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 107 від 16 жовтня 2024 на суму 6 500 грн.

Обвинувачена в судовому засіданні повністю визнала ті обставини, які відображені в обвинувальному акті, а також погодилася з розміром шкоди.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження сума матеріальної шкоди, заявлена до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 в межах заявлених позивачем вимог у розмірі 229 878 грн. та витрат, пов`язані з залученням експерта у сумі 6 500 на користь ОСОБА_8 .

Стосовно вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

У позовній заяві ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вказують, що внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_6 , вони відчувають сильні душевні переживання, оскільки внаслідок фізичного знищення автомобіля, отриманих тілесних ушкоджень потерпілою та знівечення її обличчя родина позивачів отримали та продовжують отримувати суттєві негативні зміни у своєму житті.

На думку суду, будь-яка нормально реагуюча особа відчує достатньо сильні душевні страждання внаслідок сильного пошкодження або знищення свого транспортного засобу через неправомірні дії іншої особи. Матеріальні збитки за пошкоджений транспортний засіб є суттєвими та помітно впливають на можливість ОСОБА_8 задовольняти свої матеріальні потреби та вести звичайний ритм життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілою та знівечення її обличчя, остання продовжує отримувати суттєві негативні зміни у своєму житті, які проявляються у відвідування лікарів, пошуку коштів на лікування, фіксуванні додаткової уваги на проблемі одужання, переживанні від фізичних незручностей та порушенні нормального соціального життя.

З урахуванням вищенаведених обставин суд вважає справедливим та розумним розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченої на користь ОСОБА_8 в сумі 50 000 грн. та потерпілої ОСОБА_6 в сумі 250 000 грн. Саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Цивільними позивачами також було заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правову допомогу. В обґрунтування понесених витрат адвокат ОСОБА_4 надав договір про надання правової допомоги від 05.06.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 05.06.2024 на сумі 16400 грн.

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що вони підлягають задоволенню у сумі 16400 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 15145 грн. 60 коп., які необхідно перерахувати на рахунок (р/р НОМЕР_7 ; отримувач коштів ОСОБА_11 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ; МФО 305299; банк отримувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизи № СТ/342Е-24 та № СТ/264Е-24).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта: за проведення судової автотехнічної експертизи № СТ/342Е-24 в розмірі 6058 грн. 24 коп., за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СТ/264Е-24 в розмірі 9087 грн. 36 коп., перерахувавши їх на рахунок: 1601804; отримувач коштів ОСОБА_11 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ; МФО 305299; банк отримувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизи № СТ/342Е-24 та № СТ/264Е-24

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду за пошкоджене майно у розмірі 229 878 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн; понесені ним витрати на залучення експерта у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн; суму у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн в рахунок завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_8 витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 16400 (шістнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні цивільного позову відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

??- автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 D, р.н. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 - залишити останній за належністю, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою;

??- автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ, р.н. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останній за належністю, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою;

??- завірена копія медичної карти стаціонарного хворого №13993 на ім`я на ОСОБА_5 в КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» на 14 арк., яка приєднана до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- довідка з ТОВ «Медична Клініка «Славутич» заповнена на ім`я ОСОБА_5 , на 1 арк. та фотографії обличчя ОСОБА_5 , на 3 арк. яка приєднана до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1