Справа № 471/1043/25
Провадження №1-кс/471/292/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. селище Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 07.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, погоджене з прокурором у кримінальному провадженні начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 07.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивоване тим, що 06.09.2025 року до ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що близько 16:35 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді начальника транспортного відділення у звані капітана в/ч НОМЕР_1 , рухаючись на автомобіля марки СНЕVRОLЕТ САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є діловодом в/ч НОМЕР_1 , по автодорозі Р -55 з боку м.Новий Буг Миколаївської області, не врахувавши дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості руху, був неуважний, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33.2 ПДР, здійснив виїзд на перехрестя автодоріг Н 14 та Р 55, не надавши перевагу у русі вантажному транспортному засобу марки МАN ТGА 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_3 зі спеціалізованим напівпричепом Robuste Kaiser S380, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого допустив зіткнення з правою частиною вантажного автомобіля. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали водій автомобіля СНЕVRОLЕТ САРТІVА у вигляді перелому щиколотки правої ноги зі зміщенням, а пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому променевої кістки лівої руки, забій внутрішніх органів черевної порожнини. В подальшому останніх було госпіталізовано до?КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня». Водій транспортного засобу МАN тілесних ушкоджень не отримав.

07.09.2025 року за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000179 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено транспортний засіб - СНЕVRОLЕТ САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень від дорожньо-транспортної пригоди, містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та був вилучений.

07.09.2025 року постановою слідчого вилучене майно в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди визнано речовим доказом

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль марки СНЕVRОLЕТ САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий зазначає, що майно, щодо якого ініційовано клопотання, є речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речового доказу для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, в тому числі призначення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи, об`єктом дослідження яких є автомобіль марки СНЕVRОLЕТ САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила накласти арешт на майно, вказане в клопотанні, вилучене 06.09.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на перехресті автодоріг Н14 та Р55 в с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області.

Власник майна в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні в госпіталі м. Кропивницький.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було виявлено та вилучено 06.09.2025 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на перехресті автодоріг Н14 та Р55 в с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідно до постанови слідчого від 07.09.2025 р. автомобіль марки СНЕVRОLЕТ САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000179 від 07.09.2025 та залишено на території СПД №1 Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 64-2, 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 07.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, погоджене з прокурором у кримінальному провадженні начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки СНЕVROLET САРТІVА, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучений 06.09.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на перехресті автодоріг Н14 та Р55 в с.Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області, який належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1