Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1794/25

Номер провадження: 1-кп/511/270/25

18 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000309 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Поташня Бершадського району Вінницької області, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.11.2024року за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим Роздільнянським районним судом Одеської області, а саме: 07.03.2025, 12.03.2025, 24.03.2025до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно з п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону являються особами, які спільно проживають однією сім?єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

У зв`язку з тим, що починаючи з березня 2025 року ОСОБА_4 заробляючи грошові кошти перестав допомагати сім`ї, між ним та ОСОБА_5 неодноразово почали виникати через це сварки.

В ході цих скандалів ОСОБА_4 систематично виражається нецензурною лайкою, дорікає грошовими коштами, не дає доступу до житла і таким чином принижує честь та гідність потерпілої ОСОБА_5 та створює їй нестерпні умови проживання шляхом застосування до неї домашнього насильства.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_5 за описаний період часу, з врахуванням його протиправної поведінки, було складено 3 (три) протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУПАП (вчинення домашнього насильства) від 07.03.2025, 12.03.2025, 24.03.2025за які він постановами Роздільнянського районного суду був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім цього, після неодноразового скоєння домашнього насильства, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 07.04.2025 у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови з ОСОБА_5 , щодо розподілення спільних обов`язків в побуті та господарстві, знову став ініціатором сварки, спричинив зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та вчинив відносно неї домашнє насильство, що проявилось у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах, приниженні її честі та гідності, в результаті чого своїми висловами та діями створив їй нездатність захистити себе, нестерпні умови проживання та побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну незахищеність і тому потерпіла була змушена в черговий раз звернутися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що дійсно він проживає разом із з ОСОБА_6 як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 . 07.04.2025 року у вечірній час між ним та ОСОБА_7 розпочалася словесна сваркащодо непорозуміння в побуті та господарстві, вони були в стані алкогольного сп`яніння, а тому ця сварка переросла в конфлікт в якому він ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та залякував її, в наслідок чого ОСОБА_5 викликала поліцію. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що наразі він не бажає проживати зі своєю співмешканкою оскільки вона постійно вживає спиртні напої і вони із-за цього сваряться але він свого власного житла немає, а тому вони продовжують проживати разом.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_4 проживають, як чоловік та дружина приблизно з серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 . Спочатку проживали добре, а потім, ОСОБА_4 почав постійно ії ображати нецензурною лайкою на що вона була вимушена викликати працівників поліції. Так, 07.04.2025 року у вечірній час ОСОБА_4 , будучі в стані алкогольного сп`яніння в черговий раз почав її ображати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, в наслідок чого вона викликала поліцію.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_4 проживає разом з нею, тільки із-за того, що йому нема куди піти, наразі вона не бажає з ним миритися та не хоче щоб він проживав надалі разом з нею однією сім`єю як чоловік та дружина.

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- витягом з єдиного реєстру досудового розслідування про порушення кримінального провадження № 0000309 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2025 року за заявою потерпілої ОСОБА_6 від 08.04.2025 року та електронною реєстрацією даного кримінального правопорушення в ЄО за №5177 від 08.04.2025 (а.к.п.42,43);

- заявою ОСОБА_6 від 08.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.44);

- постановами Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.03.2025 року, 18.03.2025 року, 27.03.2025 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень. (а.к.п.47-48, 54-55,58-59);

- матеріалами за розглядом матеріалів звернення від громадянки ОСОБА_5 , що зареєстровано в ЄО 11.03.2025 року за №2862 (а.к.п.61-89);

- матеріалами за розглядом матеріалів звернення від громадянки ОСОБА_5 , що зареєстровано в ЄО 24.03.2025 року за №4441 (а.к.п.90-102);

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він посередньо характеризується за місцем проживання (а.к.п.110) на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває ( а.к.п.108)

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність (достатньо високу при високому рівні ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб) вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п. 2, п. 4 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, виконувати заходи пробаційної програми (а.к.п.27-33).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, при цьому нове кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у період іспитового строку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Виходячи з положень ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання, іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, тому при призначенні покарання ОСОБА_4 необхідно керуватися ст.71 КК України та призначити йому покарання за сукупністю вироків, приєднати до призначеного покарання по даному вироку частково не відбуту частину покарання за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.11.2024 року.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті ст.126-1 КК України у виді обмеження волі, з застосуванням ст.71 КК України, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази не приєднувались.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.349, ст. 368, ст. 369- ст.371,ст..373, ст. 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання, у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.11.2024 року у виді 2 місяців обмеження волі та за сукупністю вироків до відбуття визначити 2 ( два) роки 2 ( два) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1