Справа № 713/2449/25
Провадження №1-кс/713/321/25
УХВАЛА

іменем України

04.09.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року,

УСТАНОВИВ:

19.08.2025 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Вижницького РВП ОСОБА_5 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року.

У скарзі вказувала, що 05.08.2024 року ОСОБА_6 було подано до Вижницького РВП заяву про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України стосовно потерпілого ОСОБА_4 , яку зареєстровано 05.08.2024 року за №4735.

Згідно заяви Вижницький РВП повідомлено про факт незаконного утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України. Зокрема, потерпілого було затримано працівниками прикордонної служби 05.08.2024 року всупереч ст.ст.222-1, 255 КУпАП, його не було доставлено до органів державної прикордонної служби. Орієнтовно о 20.13 год. в цю ж дату від потерпілого надійшло повідомлення про те, що його везуть в ТЦК. Згідно наданої інформації Вижницьким РВП за фактом зникнення потерпілого в телефонному режимі була надана інформація, що останнього мали доставити до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте там було повідомлено про відсутність потерпілого. Таким чином, потерпілого було незаконно позбавлено свободи, зв`язок з останнім був відсутній, встановити місце знаходження потерпілого було неможливим.

16.08.2024 року слідчим суддею Вижницького районного суду задоволено її скаргу в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Вижницького РВП та зобов`язано уповноважених посадових осіб внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

12.09.2024 року ОСОБА_4 залучено в якості потерпілого, а її його представником.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 30.12.2024 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року за відсутності в даному діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України.

Стверджує, що зміст оскаржуваної постанови дає підстави для висновку, що в даному кримінальному провадженні не було проведено жодних слідчих дій, а тому дана постанова є безпідставною.

Слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні, а проведене досудове слідство не було ретельним, всебічним та повним. В рамках кримінального провадження не вжито усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, також не здійснено усіх необхідних процесуальних дій. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження не містить жодної інформації про проведення необхідних слідчих дій, які були б направлені на встановлення події кримінального правопорушення, можливих свідків, зібрані в порядку ст.93 КПК України докази, допиту потерпілого.

Фактичні обставини, викладені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, спростовуються встановленими нею обставинами.

Просила скасувати постанову слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_5 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000415 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.146-1 КК України.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала.

Слідчий ОСОБА_5 та процесуальний прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки не повідомили.

Слідчий суддя, заслухавши представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000415 від 20.08.2024 року, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею установлено, що 20.08.2024 року до ЄРДР за №0000415 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.146 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 31.12.2024 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року у зв`язку з відсутністю даній події складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.146 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що слідчий ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень вимог КПК України, а саме:

не розглянув у порядку, визначеному ст.220 КПК України клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 від 23.08.2024 року, отриманого 10.09.2024 року та не надав належної правової оцінки наведеним у ньому обставинам та доданим до нього доказам, а лише надав формальну відписку;

з усіх можливих процесуальних дій під час «проведення досудового розслідування» спромігся залучити в якості потерпілого ОСОБА_4 , а його представником - адвоката ОСОБА_3 , однак щодо обставин вчинення кримінального правопорушення потерпілого не допитав;

не встановив та не допитав жодного свідка кримінального правопорушення, якими згідно матеріалів кримінального провадження, а зокрема і оскаржуваної постанови слідчого повинні бути представники: Державної прикордонної служби України, які його затримали; Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, яким його було передано; ІНФОРМАЦІЯ_2 , які його утримували без дозволу слідчого судді та КНП «Вижницька міська лікарня», які проводили його ВЛК.

За наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого ОСОБА_5 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, а копія ухвали підлягає направленню прокурору для організації досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000415 від 20.08.2024 року скасувати.

Копію ухвали направити слідчому для виконання, а прокуророві - для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_8