Провадження № 1-в/750/226/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянский районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Чернігівській області від 10.02.2002,

в с т а н о в и в:

до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , в якому він просить повністю скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ ПМ ДПА в Чернігівській області від 10.02.2002, які були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 19.09.2006 Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою, так як в застосуванні цього заходу відпала потреба.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2003 у справі №1-57/2003, ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на2 роки, на підставі п. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарання. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Чернігівського відділення КНДІСЕ 1743 грн 50 коп судових витрат. Постановою державного виконавця 16.11.2004 виконавче провадження закінчено у зв`язку із повним виконанням. Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.09.2005 скасовано постанову слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_4 від 12.07.2002. Однак при винесенні даної постанови суду невірно вказано дату постанови про накладення арешту на майно, тобто фактично арешт майна не було скасовано.

Адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій проти скасування арешту не заперечив.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2003 у справі №1-57/2003, ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на2 роки, на підставі п. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарання. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Чернігівського відділення КНДІСЕ 1743 грн 50 коп судових витрат. Даний вирок набрав законної сили 11.09.2003.

22.09.2003 Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист, згідно якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь Чернігівського відділення КНДІСЕ 1743 грн 50 коп судових витрат.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.11.2004 ВДВС Новозаводського районного міського управління юстиції м. Чернігова, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат закінчене у зв`язку з фактичним виконанням згідно з виконавчим документом.

З матеріалів клопотання та долучених до нього додатків встановлено, що постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Чернігівській області від 10.07.2002 було накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , яке належить йому на праві власності.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.09.2005 було скасовано постанову органу досудового про накладення арешту на майно ОСОБА_4 від 12.07.2002 та постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 117 грн 15 коп від 10.07.2005.

В той же час, судом встановлено, що арешт на майно ОСОБА_4 був накладений постановою від 10.07.2002, та підтверджено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 30.07.2025 існує запис про арешт всього майна ОСОБА_4 , накладений на підставі постанови б/н від 10.07.2002, СВ ПМ ДПА в Чернігівській області, що унеможливлює вільно розпоряджатися власністю.

Відповідно до п. 9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 125, 126 КПК України (в редакції 1960 року) на слідчого був покладений обов`язок забезпечення цивільного позову і передбаченої законом конфіскації майна шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року), постановляючи вирок суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.90 р., у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати, зокрема, такі питання, які виникають при виконанні вироків, як про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

Отже, враховуючи викладене, а також відсутність на теперішній час правових підстав для арешту майна ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись п.9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України, ст.ст. 125, 126, 324, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою ст. слідчого СВ ПМ ДПА в Чернігівській області від 10 липня 2002 року б/н, на майно ОСОБА_4 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.09.2006 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3752293.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1