Справа № 229/7216/23
Провадження № 1-в/211/111/25
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про заміну покарання засудженому ОСОБА_3 , -

встановив:

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в обгрунтування якого зазначено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області по справі № 229/7216/23 від 30.10.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, солдату ОСОБА_3 призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 2 роки з відрахуванням у дохід держави від грошового забезпечення 20 відсотків. Вказаний вирок набрав законної сили 01.12.2023 та надійшов на виконання до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 02.01.2024, за вхідним номером 40-24-Вх. Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 604-ОС від 14.11.2023 солдата ОСОБА_3 звільнено з військової служби у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п. п. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» та відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 654-ОС від 06.12.2023 виключено зі списків особового складу з 06.12.2023. Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 58 КК України до ОСОБА_3 не може застосовуватись покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, оскільки останній був звільнений з військової служби. На підставі викладеного, просить замінити покарання, яке призначене ОСОБА_3 за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 30.10.2023 у справі №229/7216/23.

Від прокурора та представника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дачу, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнано винним за ч. 4 ст. 402 КК України і призначено покарання, із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 % в дохід держави.

01 грудня 2023 року вирок набрав законної та був направлений для виконання до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14 листопада 2023 року № 604-ОС солдата ОСОБА_3 звільнено з військової служби у запас, без надання права носіння військової форми одягу за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в зв`язку з перебуванням на утриманні трьох і більше дітей до 18 років, та відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №654-ОС від 06.12.2023 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 06.12.2023.

Тобто, фактично, з 06 грудня 2023 року ОСОБА_3 не відбуває призначене вироком суду, яким затверджено угоду про визнання винуватості, покарання у виді службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми його грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КК покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Звільнення засудженого з військової служби автоматично призводить до неможливості виконання вироку суду у вигляді службового обмеження для військовослужбовців.

Відповідно до ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішуються ряд питань, серед яких, в тому числі й питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України, а також інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Однак, діючими нормами КК України та КПК України не передбачено порядок заміни покарання у вигляді службового обмеження військовослужбовцям іншим покаранням.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

При цьому, статтею 84 КК України та статтею 47 КВК України передбачено можливість звільнення військовослужбовця, засудженого до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання його непридатним до військової служби за станом здоров`я.

Також суд зауважує, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, згідно зі ст.476 КПК України, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку суду, в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного правопорушення. Невиконання умов угоди засудженим, за змістом ч. 3 ст. 476 КПК України, є підставою для скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості і призначення судового розгляду в загальному порядку.

На думку суду прокурору необхідно розглянути можливості застосування інших інститутів, зокрема інституту звільнення від призначеного покарання або інституту скасування угоди через неможливість її виконання.

Ураховуючи викладене, а також те, що в клопотанні не вказано, на яке покарання слід замінити покарання, призначене ОСОБА_3 у виді службового обмеження, та така заміна не передбачена нормами КК України, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про заміну покарання засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1