справа № 619/7441/24
провадження № 1-кс/619/720/25
Ухвала

Іменем України

31 липня 2025 року,

м. Дергачі,

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Дергачівського районного суду Харківської області 29.07.2025 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року на грошові коштив сумі 3400 доларів США, власником яких є заявник ОСОБА_3 . У обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2024 року було проведено обшукквартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено грошові кошти у сумі 3400 доларів США. Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2024 накладено арешт на вказані грошові кошти, який є необґрунтованим, так як перелічене майно не є власністю ОСОБА_5 , а належать його дружині ОСОБА_3 , яка отримала грошові кошти від свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 16 грудня 2021 року продав дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення: кадастровий номер :02:012:0387 була продана за 110500,00 грн та кадастровий номер :02:012:0377 було продано за 102000,00 гривень. Отримані кошти від продажу двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення ОСОБА_6 , через свій похилий вік, віддав своїй доньці ОСОБА_3 на зберігання. На теперішній час батько ОСОБА_3 помер, тому кошти залишені ОСОБА_6 на зберіганні у доньки, належать їй. Також звертає увагу суду на те, що станом на дату направлення цього клопотання будь-якій особі у межах кримінального провадження №0000202 від 14.06.2024 не повідомлено про підозру. Жодні слідчі (розшукові) дії, щодо вилучених понад 9 місяців назад грошових коштів у загальній сумі 3400 доларів США, не проводились.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, направивши до суду клопотання, в якому просить судове засідання проводити у його відсутність, підтримує клопотання про скасування арешту майна, просить його задовольнити.

Прокурор Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заперечує проти задоволення клопотання, оскільки вилучені речові докази, на які накладено арешт, мають істотне значення для проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшла висновку про розгляд клопотання за відсутності особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештовано майно.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя дійшла висновку про його задоволення, з огляду на таке.

СВВП № 2 Богодухівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 14.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За фабулою правопорушення, проведення досудового розслідування по якому здійснюється зазначене досудове розслідування, встановлено, що мешканець с. Макарове Золочівської ОТГ Богодухівського району Харківської області, який є громадянином України, у період з 29 квітня 2022 року по 11 вересня 2022 року вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

16.10.2024 в рамках кримінального провадження №0000202 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де були вилучені грошові кошти в сумі 3400 доларів США (34 купюри номіналом по 100 доларів кожна, з номерами: 1) РК 08029413 Н; 2) PF 27487917 P; 3) PK 62410684 I; 4) PK 62410663 I; 5) PK 62410862 I; 6) PK 62410861 I; 7) PA 69069690 B; 8) PK 62410860 I; 9) PK 62410859 I; 10) PK 62410858 I; 11) PK 62410857 I; 12) QA 41599769A; 13) QA 41599775A; 14) QA 41599777A; 15) QA 41599778A; 16) PK 08029414 H; 17) PK 08029415 H; 18) PK 08029416 H; 19) PK 08029417 H; 20) PK 08029421 H; 21) PK 08029419 H; 22) PK 08029420 H; 23) PF 15976817H; 24) PK 08029402 H; 25) PK 08029424 H; 26) PK 08029425 H; 27) PK 08029427 H; 28) PK 08029428 H; 29) PK 08029449 H; 30) QJ 04526271 A; 31) QJ 04526279 A; 32) QJ 04526278 A; 33) QJ 04526273 A; 34) QJ 04526272 A), які було вилучено та опечатано в полімерний пакет з надписом «Національна поліція України» № HYQ 0090856.

16.10.2024 постановою слідчого грошові кошти в сумі 3400 доларів США, які було вилучено та опечатано в полімерний пакет з надписом «Національна поліція України» № HYQ 0090856, визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року,на тимчасово вилучене майно 16 жовтня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме на зазначені грошові кошти.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя, з урахуванням наданих доказів, має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У даному випадку, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про об`єктивні підстави для продовження накладення арешту на грошові кошти, які є власністю ОСОБА_3 .

З аналізу матеріалів клопотання, враховуючи, що прокурором на підтвердження здійснення будь-яких слідчих (розшукових) дій досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000202 за період з 14 червня 2024 року до теперішнього часу слідчому судді не надано, при цьому, досудове розслідування кримінального провадження триває понад рік, вважаю, що на даний час відпала необхідність в арешті грошових коштів і це не буде перешкодою для досягнення цілей визначених ст. 2 КПК України.

Прокурором, всупереч приписам ч. 3 ст. 132 КПК України, вочевидь не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування та продовження заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт грошових коштів.

При вирішенні указаного клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що жодній особі у кримінальному провадженні підозра не пред`явлена.

Накладення арешту на майно ОСОБА_3 в значній мірі порушує гарантовані Конституцією України права зазначеної особи, позбавляє її можливості вільно розпоряджатися та користуватися належними їй грошовими коштами.

У даному випадку відсутня співрозмірність обмеження права власності та порушення Конституційних прав осіб завданням кримінального провадження.

Питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Водночас, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відтак, враховуючи те, що розслідування кримінального провадження триває значний час, враховуючи наслідки арешту грошових коштів, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на вільне користування, розпорядження, відчуження ОСОБА_3 власним майном, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000202 від 14.06.2024 підлягає скасуванню. Представник власника майна довів, що арешт на грошові кошти накладений необґрунтовано та в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту грошових коштів минула потреба.

Прокурором не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про встановлення за період здійснення досудового розслідування фактів причетності ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, що було підставою для накладення арешту на майно. Також, слідчому судді не надано жодних доказів та не наведено обставин, які б свідчили про встановлення під час досудового розслідування обставин можливого отримання вилучених грошових коштів злочинним шляхом, також наразі відсутні підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти можуть містити відомості, які мають значення для даного кримінального провадження.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Подальший арешт вилучених грошових коштів під час обшуку за місцем проживання заявника, щодо якої відсутні будь-які відомості щодо можливої її причетності до вчинення кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, є нерозумним та неспіврозмірним.

Відповідно до позиції ККС Верховного суду, викладеної в ухвалі від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, провадження № 51-1344км22, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 174, п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000202 від 14.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,на грошові коштив сумі 3400 доларів США, а саме 34 купюри номіналом по 100 доларів кожна, з номерами: 1) РК 08029413 Н; 2) PF 27487917 P; 3) PK 62410684 I; 4) PK 62410663 I; 5) PK 62410862 I; 6) PK 62410861 I; 7) PA 69069690 B; 8) PK 62410860 I; 9) PK 62410859 I; 10) PK 62410858 I; 11) PK 62410857 I; 12) QA 41599769A; 13) QA 41599775A; 14) QA 41599777A; 15) QA 41599778A; 16) PK 08029414 H; 17) PK 08029415 H; 18) PK 08029416 H; 19) PK 08029417 H; 20) PK 08029421 H; 21) PK 08029419 H; 22) PK 08029420 H; 23) PF 15976817H; 24) PK 08029402 H; 25) PK 08029424 H; 26) PK 08029425 H; 27) PK 08029427 H; 28) PK 08029428 H; 29) PK 08029449 H; 30) QJ 04526271 A; 31) QJ 04526279 A; 32) QJ 04526278 A; 33) QJ 04526273 A; 34) QJ 04526272 A), які опечатало в полімерний пакет з надписом «Національна поліція України» № HYQ 0090856.

Повернути ОСОБА_3 зазначені вище грошові кошти в сумі 3400 доларів США, а саме 34 купюри номіналом по 100 доларів кожна.

Копію ухвали направити на адресу Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області та власнику майна ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1