Провадження № 1-КП-932-1173-25
Справа № 175/4912/25
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро угоду про визнання винуватості від 27.08.2025, укладену між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем м.Охтирка, Сумської обл., військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, інспектором прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 2 групи мінометів 2 вогневого відділення 1 мінометної прикордонної застави 4 відділу прикордонної служби (тип С) 2 прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001393 від 19.04.2024,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено, будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 2 групи мінометів 2 вогневого відділення 1 мінометної прикордонної застави 4 відділу прикордонної служби (тип С) 2 прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.02.2024, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби без поважних причин та з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації відділу медичного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_2 , використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 13.03.2025.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразилися у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч.5 ст.407 КК України.

27 серпня 2025 року між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання, у межах визначених санкцією частини 5 статті 407 Кримінального кодексу України, у виді 5 років позбавлення волі.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 27.08.2025 з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено в суді, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення віднесеного до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як такі, що виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , як в ході досудового розслідування так і в суді свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення викладені в обвинувальному акті.

Обставини вчинення злочину об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами кримінального провадження:

-витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №849 ОС від 23.12.2023, відповідно якого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 2 групи мінометів 2 вогневого відділення 1 мінометної прикордонної застави 4 відділу прикордонної служби (тип С) 2 прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновком службового розслідування, відповідно якого 22.02.2024 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 , на території тимчасової дислокації відділу медичного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого у АДРЕСА_2 .

Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст.ст.469, 471, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в скоєні кримінального правопорушення щиро розкаюється, задовільно характеризується за місцем служби.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстави для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлені ст.474 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити, укладену 27 серпня 2025 року між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 27 серпня 2025 року, у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбуття покарання обчислювати з 05.09.2025, зарахувавши у строк відбуття покарання перебування ОСОБА_5 під вартою в період з 13.03.2025 по 05.09.2025

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку, - залишити без змін до набрання вироком чинності.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя

Шевченківського районного суду ОСОБА_1

міста Дніпра