Справа № 445/1936/25
Провадження № 1-кп/445/364/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 24.07.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмільник Вінницької області, українець, громадянин України, без реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, із середньою спеціальною освітою, згідно ст. 89 КК України несудимий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом під час мобілізації.

у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.162 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.07.2025 близько 05.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, яке знаходилось на неогородженій території господарства та без визначених меж, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання цигарок для куріння та інших речей для особистого використання.

Зокрема, ОСОБА_3 о 05.08 год., перебуваючи на вказаній території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що власником автомобіля марки «Dongfeng» білого кольору з д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 не надано йому дозволу на перебування у ньому, незаконно проник в кабіну цього автомобіля, шляхом безперешкодного відкриття пасажирських дверей, де з речового ящика викрав грошові кошти останнього в сумі 200 грн., а потім залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим порушив недоторканість іншого володіння особи, гарантоване ст. 30 Конституції України.

В той же день, у період з 05.08 год. по 05.30 год., точно часу досудовим розслідуванням не встановлено, у солдата ОСОБА_3 , повторно виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, яке знаходилось на неогородженій території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання цигарок для куріння та інших речей для особистого використання.

Так, солдат ОСОБА_3 близько 05.35 год., діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що власником будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 не надано йому дозволу на перебування у ньому, усвідомлюючи, що будинок зачинений та його дії носять незаконний протиправний характер, за допомогою елементу залізної арматури зламав петлі, які були закриті навісним замком, а потім незаконно проник в приміщення вказаної будівлі, перебуваючи в ній до 5 хв., та після чого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим порушив недоторканість житла особи, гарантоване ст. 30 Конституції України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_6 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згідні із встановленими під час дізнання обставинами, згідні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто, незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.162 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання, а саме у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на обставини, які пом`якшують покарання.

Крім того, ОСОБА_3 згідно обвинувального акту і наданих разом з ним документами до суду, є військовослужбовцем, тому йому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 57 КК України, не може бути призначене покарання у виді виправних робіт, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

Цивільний позов не заявлявся та процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: елемент залізної арматури, вилучений під час проведення огляду місця події, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , повернути особі в якої такий було вилучено; оптичний диск DVD «Verbatim» 4,7 GB серійний номер ZE6369-DVDR-T47D 69IAC502 з відеозаписом камер спостереження за адресою: вул. Кар`єрна, 11, с. Єлиховичі, Золочівський район, Львівська область залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначеніст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня отримання його копії до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями381та382цьогоКодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1