УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001921 від 29.11.2023,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001921 від 29.11.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001921 від 29.11.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено громадян України: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які використовуючи підконтрольне підприємство ТОВ «АК-ІНВЕСТПРОМ» (код 43448425), прийняли участь в тендерних закупівлях у сфері оборони, уклавши договори від 03.04.2024 та 11.06.2024 щодо постачання засобів індивідуального захисту в адресу ДП «Державний оператор тилу», з метою отримання дострокової оплати і освоєння грошових коштів,

не маючи на меті належного виконання умов договору і поставки товару,

у вигляді постачання продукції, яка не відповідає вимогам ТУ, внаслідок чого здійснюють перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України.

Між Державним підприємством Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АК-ІНВЕСТПРОМ» (постачальник) укладено державний контракт (договір) про закупівлю від№ 101/04-24-РМ від 03 квітня 2024 року на постачання: «шолом бойовий балістичний повнорозмірний (тип 1, вид 1, комплект поставки 1 або 2, О, П або С, чохол тканина Тип 3 або Тип 4, ММ-14; 35810000-5, індивідуальне обмундирування» в кількості 5 000 штук на загальну суму 36 599 000,00 грн., без ПДВ.

Окрім цього, між ДП «ДОТ» та ТОВ«АК-ІНВЕСТПРОМ» укладено державний контракт (договір) про закупівлю від 11.06.2024 № 242/06-24-РМ на постачання «Бронежилет модульний, моделі "Дефендер-84" (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-5) (35810000-5: Індивідуальне обмундирування)», у кількості 10 000 комплектів, на загальну суму контракту 307 000 000,00 грн., без ПДВ

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується поставити замовнику Товар, найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації, а замовник - прийняти та оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 «Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни» відповідно до :

Порядку використання державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція закупівель у сфері оборони» коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2023 р. №1142; наказу Міністерства оборони України від 02.12.2023 № 716/нм ( зі змінами ) « Про уповноваження державного підприємства Міністерства оборони України « Державний оператор тилу » на виконання функції служби державного замовника у сфері оборони".

Згідно специфікації (додатку №1) до державного контракту (договору) про закупівлю № 242/06-24-РM, відповідно до технічних характеристик (нормативного документу) бронежилет модульний повинен відповідати технічній специфікації Міністерства оборони України.

Забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України здійснюється відповідно до вимог Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898.

У Збройних Силах України вимоги до бронежилетів визначаються державними та військовими стандартами. Державним стандартом 8782:2018 (ДСТУ) затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості № 216 від 17.07.2018 встановлено, що бронежилети за тривкістю до дії засобів ураження на такі що мають основні та спеціальні класи захисту. Характеристики засобів ураження основних класів захисту бронежилетів диференційовано на 6 класів захисту за наступними критеріями: калібр засобу ураження, тип, маса кулі, дистанція обстрілу та швидкість кулі.

Відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 767/28897 передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України забезпечуються двома видами бронежилетів: бронежилет модульний за нормою забезпечення № 1 та бронежилет полегшений за нормою забезпечення № 19.

Відповідно до Порядку кодифікації предметів постачання, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.12.2017 № 673, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2018 року за № 50/31502, технічним документом на предмети постачання є - нормативний (стандарт, технічні умови, технічна специфікація), конструкторський (креслення, специфікація), експлуатаційний (паспорт, формуляр, етикетка, настанова щодо експлуатування, каталог деталей та складальних одиниць) або інший документ, що містить інформацію щодо складу, устрою, принципу роботи, основних параметрів і характеристик предмета постачання.

Відповідно до отриманих під час досудового розслідування відомостей та аналізу зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «АК-Інвестпром» та ТОВ «Спеціалізована оборонно-промислова компанія АКІ» за 2024 рік встановлено, що у період 02.07.2024 - 29.07.2024 зареєстровано ряд імпортних митних декларацій ТОВ «АК-Інвестпром» (код 43448425) на поставку товару: «бронежилети, виготовленi за вiйськовими стандартами або технiчними умовами: Modular body armor «Defender 84» size L/ Модульнi бронежилети «Дефендер 84», розмiр L, тип 2, рівень П, вид 5)» код товару , відправник: «MARS Armor» (Kostinbrod, Industrial zone, Poleto 2, Industrial zone, Bulgaria) на загальну суму - 305 074 158 грн.

В цей же період наявна імпортна митна декларація ТОВ «АК-Інвестпром» (код 43448425) на поставку товару: «шолом бойовий балістичний повнорозмірний: Helmet MBH-R-ACH-SD («VELES»), size M, color green RAL6003; type 1, class 1, set 1. P; Fabric cover Type 4, MM-14» код товару , відправник: «MARS Armor» (Kostinbrod, Industrial zone, Poleto 2, Industrial zone, Bulgaria) на загальну суму - 36 477 225 грн.

Відповідно до отриманих під час досудового розслідування відомостей, встановлено, що виробником засобів індивідуального захисту, відповідно до митних декларацій є компанія «MARS Armor», зареєстрована у Болгарії, яка відповідно до відомостей офіційного сайту «www.marsarmor.com», надає високоякісні рішення для індивідуального балістичного захисту.

Так, розслідуванням здобуто відомості про те, що компанія «MARS Armor», не здійснює продаж засобів індивідуального балістичного захисту необхідного класу, оскільки відповідно переліку пропозицій компанії, наявна лише одна пропозиція бронежилетів - «MODEL 84 -«QUICK RELEASE VEST BETA», з характеристиками, які відповідно до національного класифікатора, не відповідають специфікації, тобто не відповідають умовам договору № 242/06-24-РМ.

Таким чином, службові особи ТОВ «АК-ІНВЕСТПРОМ», не маючи на меті належного виконання умов укладених контрактів, забезпечили дострокове перерахування значних сум бюджетних коштів за товари, які не придатні для бойового застосування та не відповідають військовим стандартам, чим фактично створили перешкоди для забезпечення Збройних Сил України засобами індивідуального захисту належної якості в умовах збройної агресії проти України.

Крім того, у межах досудового розслідування встановлено отримано відомості щодо причетності посадових осіб ТОВ «АК-Інвестпром» до легалізації грошових коштів, отриманих внаслідок неналежного виконання договорів в адресу ДП «Державний оператор тилу», використовуючи фіктивні компанії або такі, що мають ознаки фіктивності, зокрема: ТОВ «ФК «Кепітал фінанс», ТОВ «ФК «Інтерлізинг», ТОВ «БК Проектбуд», ТОВ «Лаврін фінанс», ТОВ «Синенерджі фінанс», ТОВ «Грандфін», ТОВ «Кармель Маркет», ТОВ «Ністор», ТОВ «Спеціалізована оборонно-промислова компанія АКІ», ТОВ «Контейнер-Рент», ТОВ «Агротехінвестиції», ПП «Бекристон», ТОВ «Аль Фада Україна», ПП «Аудиторська Фірма «Укрфінансаудит», ПП «Кальвір», ТОВ «Консалтинг тред», ТОВ «Моно трейдіс», ТОВ «Бізнес сіті Львів», ТОВ «ТК Алмейда», ТОВ «Практік центр», ТОВ «Дорожня сервісна компанія», «ТД Дельтас» та ін.

Органом досудового розслідування отримано відомості про те, що посадові особи вищевказаних підприємств, вступивши в злочинну змову з представниками державного підприємства оборонного комплексу, перемагають у відкритих конкурсах державних закупівель, являючись єдиним учасником.

За наявною у органу досудового розслідування інформацією, реквізити ТОВ «АК-ІНВЕСТПРОМ» та ТОВ «Спеціалізована оборонно-промислова компанія АКІ» (код 41943272) використовуються для обготівкування бюджетних грошових коштів та виведення в тіньовий сектор на підконтрольні підприємства, а також пов`язаних фізичних осіб з метою заволодіння ними та подальшої легалізації.

Відповідно до отриманих під час досудового розслідування відомостей, ТОВ «АК-Інвестпром» та ТОВ «Спеціалізована оборонно-промислова компанія АКІ» підпадають під визначення компанії-оболонки, а в їх фінансово-господарській діяльності наявні індикатори ризиковості.

Таким чином, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що службові особи ТОВ «АК-Інвестпром» приймаючи участь в тендерних закупівлях у сфері оборони щодо постачання засобів індивідуального захисту в адресу ДП «ДОТ», отримуючи дострокову оплату, не маючи на меті належного виконання умов договору і поставки товару, здійснюють перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, та використовуючи підконтрольне підприємство ТОВ «Спеціалізована оборонно-промислова компанія АКІ» легалізують отримані внаслідок неналежного виконання умов державних контрактів грошові кошти.

26.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G32», ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , зі встановленими в ньому сім-картками операторів мобільного зв`язку, з абонентськими номерами: « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 ».

Виявлена під час проведення обшуку техніки обладнана системами логічного захисту (паролі, біометрична аутентифікація, шифрування даних тощо), що унеможливило її негайний огляд на місці. З метою недопущення втрати або знищення інформації, а також з огляду на складність та обсяг технічного аналізу, необхідним є вилучення зазначених пристроїв для проведення подальшого судового (комп`ютерно-технічного) експертного дослідження з метою: отримання доступу до захищених даних; виявлення та фіксації інформації, що має доказове значення; забезпечення збереження інформації у первісному вигляді; запобігання знищенню або модифікації даних у процесі огляду на місці.

27.06.2025 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_14 , вилучене за результатами проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженню.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Власник вилученого майна в судове засідання не прибув, при цьому, прокурором надано відомості про те, що слідчим ОСОБА_15 було повідомлено учасників кримінального провадження про день та час судового розгляду клопотання прокурора про арешт майна.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна на підставі долучених до клопотання документів.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001921 від 29.11.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

26.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G32», ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , зі встановленими в ньому сім-картками операторів мобільного зв`язку, з абонентськими номерами: « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 ».

Постановою слідчого від 27.06.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001921 від 29.11.2023.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001921 від 29.11.2023, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим в ході проведення обшуку 26.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G32», ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , зі встановленими в ньому сім-картками операторів мобільного зв`язку, з абонентськими номерами: « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 ».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя