Справа № 545/1916/25
Провадження № 1-кп/545/458/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді - - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 04.03.2025 року, що надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 04.03.2025 року, стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вказала про можливість призначення справи стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до судового розгляду як таку , що підсудна Полтавському районному суду оскільки с.Плоске на даний час відноситься до Мачухівської територіальної громади Полтавського району.

У підготовчому судовому представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Обвинувачений погодився з прокурором щодо призначення справи одночасно вказавши, що йому простіше добиратись в судові засідання до Полтавського районного суду ніж до Решетилівського районного суду.

З`ясувавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до таких висновків.

Згідно положень ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Як вбачається з відомостей зазначених у обвинувальному акті прокурора, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, на ґрунті неприязних відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, упродовж 2022-2025 років, перебуваючи за місцем спільного проживання однією сім`єю, систематично вчиняє щодо своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне насильство, а саме словесно ображає, погрожує, залякує, що призводить до психологічних страждань останньої.

Так, ОСОБА_4 , 28.02.2024 близько 03:20 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виразилось в образах нецензурною лайкою, штовханні, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314842 від 28.02.2024. В подальшому, постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 20.06.2024 у справі 545/954/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак справа закрита у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_4 , 06.03.2024 близько 15:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314877 від 06.03.2024. В подальшому, постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 01.05.2024 у справі №546/195/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 , 07.07.2024 близько 12 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в образах нецензурною лайкою та погрозах, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314416 від 07.07.2024, В подальшому, Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.07.2024 у справі №545/3006/24 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Установлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи систематично, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , а саме 25.02.2025 близько 17:40 год. погрожував фізичною розправою, кидав речі, ображав нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Внаслідок систематичного вчинення відносно ОСОБА_6 протиправних дій з боку ОСОБА_4 у неї виявляються розлади адаптації у вигляді депресивної і тривожної реакції, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим відносно неї домашнім насильством. Вчинення відносно неї систематичного домашнього насильства має для ОСОБА_6 психотравмуючий характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі її особистості, з виникненням почуття приниженості, незахищеності, вразливості. Внаслідок вчинених відносно неї протиправних дій вона зазнала помірно виражених психологічних страждань (на моральному рівні).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення у будь-якому разі (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Відповідно до відомостей з обвинувального акта місцем вчинення кримінального правопрушеня є місце проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, до прийняття Верховною Радою України Постанови «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX с. Плоске відносилося до Решетилівського району Полтавської області.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX.

Згідно роз`яснення Ради суддів України за вих. № 9рс-466/20, вбачається, що на даний час місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 04.03.2025 року, що надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України територіально не підсудний Полтавському районному суду Полтавської області.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення щодо направлення обвинувального акту до суду апеляційної інстанції з метою встановлення підсудності.

Відповідно до положень ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо необхідності направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 04.03.2025 року, що надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до Полтавського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 34, 42, 314, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 04.03.2025 року, що надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України направити до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення підсудності.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1