Справа № 357/7156/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0000304 від 15.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноармійське, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженаного, маючий на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

установив:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 14.05.2025.

ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту за наступних обставин.

відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «PVP», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 15.04.2025 близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу лісосмуги що по вулиці Томилівська в місті Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов прозорий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина зеленого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину - «PVP».

Оглянувши вказаний пакет, ОСОБА_4 пересвідчився, що дана кристалоподібна речовина є психотропною речовиною, а саме - «PVP», оскільки в минулому мав досвід її вживання, після чого сховав вказаний пакет під резинку штанів, в які був одягнений та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 15.04.2025 в період часу з 18 год. 18 хв. по 18 год. 23 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 67/2 по вулиці Томилівська в місті Біла Церква Київської області, у ході проведення огляду місця події, добровільно надав працівникам поліції прозорий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 1,913 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

23 липня 2025 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах: обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеженнясвого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожнуобставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодногодоказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та погодився на призначення йому за вказаним злочином покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 756 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та суду показав, що злочин вчинив при обставинах, які викладені в обвинувальному акті, з мірою покарання згідно угоди про визнання винуватості між ним та прокурором погоджується, просить затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.309 КК України.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 2 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 КК України є не тяжким злочином.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину, - наведену обставину суд визнає такою, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/23694-НЗПРАП від 24.04.2025 в сумі 3565 грн. 60 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: згорток із фольги з вмістом білої порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 3,485 г, яку ОСОБА_4 , яка зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 374,469,474,475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 23 липня 2025 року, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000304 від 15.04.2025.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

Судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/23694-НЗПРАП від 24.04.2025 в сумі 3565 грн. 60 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Речові докази: прозорий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 1,913 г, яку вилучкео у ОСОБА_4 , яка зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не застосовувався.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з урахуванням положень ст.ст.473,394,424 КПК України.

Учасникисудового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_8