ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001137 від 07.09.2024 року відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівки, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого,неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, пенсіонера по інвалідності 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2024 року, приблизно о 15 годині 22 хвилині, більш точного часу не встановлено, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3.б, 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».

Порушення виразились в тому, що 06 вересня 2024 року, приблизно о 15 годині 22 хвилині, більш точного часу не встановлено, водій ОСОБА_5 керував в денний час доби технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одесі по асфальтобетонному, сухому покриттю проїжджої частини Київського шосе, з боку вул. Агрономічної в напрямку вул. Чигиринської.

При під`їзді до регульованого перехрестя Київського шосе вул. Агротехнічної, режим проїзду транспортних засобів, на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався в першу чергу автоматичними світлофорами, що працювали у справному штатному режимі, видимість та оглядовість яких для водія ОСОБА_5 була необмеженою, водій ОСОБА_5 виконав повну зупинку на забороняючий червоний сигнал світлофору у своєму напрямку руху.

Розпочинаючи рух на зелений сигнал світлофору і виконуючи маневр повороту ліворуч, водій ОСОБА_5 , проявив злочинну недбалість, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки.

В процесі виконання маневру лівого повороту, ОСОБА_5 не в повному обсязі переконався в безпеці маневру і в тому що це не спричинить небезпеки або перешкоди для інших учасників дорожнього руху, а саме не впевнився у відсутності зустрічного транспорту, якому він повинен був дати дорогу. Виконуючи маневр лівого повороту з проїзної частини Київського шосе на проїзну частину вул. Агротехнічної, не надав дорогу автомобілю «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалась по Київському шосе з боку вул. Чигиринської в напрямку вул. Агротехнічної, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої плечової кістки на рівні нижньої третини зі зміщенням відламків, гематоми лобної ділянки, які за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та надав наступні показання: 06 вересня 2024 року він, рухаючи на власному автомобілі марки «Шевроле» по Київському шосе, що в м. Одесі та здійснюючи поворот на перехресті ліворуч, не побачив рух іншого автомобіля марки «Опель» по зустрічній смузі, якому мав дати дорогу, відбулось зіткнення, внаслідок чого потерпіла пасажирка автомобіля «Опель» отримала тілесні ушкодження. Кваліфікацію своїх дій не оспорює. У вчиненому щиро кається, осуджує свою поведінку та визнає позов потерпілої. Просив суд призначити покарання у виді штрафу із розстрочкою та просив не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки, окрім пенсії за інвалідність, це є його єдиним джерелом доходу.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, документів, що стосуються цивільного позову та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні погодилась з запропонованим порядком, зробила усне уточнення до свого цивільного позову та просила його задовольнити, а при призначенні покарання просила враховувати позицію прокурора, висловлену в судових дебатах.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, та правильно розуміють зміст обставин даного провадження, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та цивільного позову.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він керував транспортним засобом та, за викладених в обвинувальному акті обставин, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, надав аналогічні показання і беззаперечно визнав свою вину, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином та обвинувачений в момент вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані сп`яніння (відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №002808); особу ОСОБА_5 , його вік (55 років), соціальне положення та зв`язки (неодружений, неповнолітніх осіб на утриманні не має, пенсіонер); стан здоров`я (на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має інвалідність 2-ї групи (довічно, з дитинства (бульозна іхтіозіформна еритродермія)); вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає вину у вчиненому у даному провадженні та виражає готовність нести за це відповідальність, що полягає у повному та беззаперечному визнанні позовних вимог потерпілої; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню особою інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого (непрацездатний, не є військовослужбовцем, особа з інвалідністю другої групи), суд погоджується з позицією прокурора, про необхідність призначити ОСОБА_5 покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Поряд з цим, враховуючи наявні відомості про майновий стан ОСОБА_5 , який є пенсіонером та має інвалідність 2-ї групи, а також приймаючи до уваги призначений розмір штрафу, який в свою чергу є достатньо великим в порівняні із встановленими в Україні мінімальною пенсію та заробітною платнею, суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_5 штрафу, що становить 51 000 гривень, одним платежем може становити для нього надмірний тягар, тому, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_5 виплату штрафу із розстрочкою (певними частинами) строком на 12 (дванадцять) місяців.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ч. 2 ст. 69 КК України, якою передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у даному випадку не має. Оскільки, з огляду на санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, якою передбачено основне покарання, зокрема, у виді штрафу в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, можливість звільнення від відбування такого обов`язкового додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі ч. 2 ст. 69 КК України законом виключена і таке додаткове покарання підлягає обов`язковому призначенню.

В рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, який було усно уточнено в ході судового розгляду, а саме потерпіла ОСОБА_4 просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, у розмірі 88 170 гривень 70 копійок (88 498 гривень 00 копійок мінус 327 гривень 30 копійок (у зв`язку з відсутністю підтвердження)) та моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, у розмірі 100 000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 128 КПК України, яка кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду подати цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 88170 гривень 70 копійок суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в цій частині в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що матеріальна шкода завдана потерпілій була заподіяна саме обвинуваченим ОСОБА_5 , що останній визнав в ході судового розгляду та пов`язана з безпосередніми витратами на лікування. Крім того, сума завданої матеріальної шкоди узгоджується із наданими потерпілою копіями квитанцій та витратами на лікування після ДТП.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень суд приходить до висновкупро часткове задоволення з огляду на те, що суд погоджується, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій могла бути спричинена моральна шкода, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, вимушеними змінами в її житті. Виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки для потерпілої ОСОБА_4 , а самеотримання тілесних ушкоджень середнього ступення тяжкості, що призвело до певних змін в способі життя потерпілої, з урахуванням характеру та глибини душевних страждань особи, пов`язаних з противоправними діями обвинуваченого, заявлений ОСОБА_4 розмір шкоди в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 25 000 гривень.

Окремо суд звертає увагу, що сторонами провадження не було заявлено жодних клопотань щодо залучення інших осіб в якості цивільного співвідповідача до участі у розгляді позову потерпілої (в тому числі страхових компаній). Крім того, будь-яких інших клопотань від учасників провадження про перевірку чи витребування додаткових документів, що стосуються цивільного позову, не заявлялись.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні на загальну суму 16 281 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 52 (п`ятдесят дві) копійки підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 11.09.2024 року, скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно нього будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу із розстрочкою (певними частинами) строком на 12 (дванадцять) місяців, із розрахунку 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень кожного місяця, починаючи з дня приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 11.09.2024 року скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого від 09.09.2024 року та 11.09.2024 року, а саме:

- автомобіль марки «Opel Vectra» д/н НОМЕР_2 повернути власнику за належністю або уповноваженій нею особі;

- автомобіль марки «Chevrolet Nubira» д/н НОМЕР_1 повернути власнику за належністю або уповноваженій ним особі;

- компакт-диск з відеозаписом факту ДТП від 06.09.2024 року, що мала місце на перехресті Київського шосе вул. Агротехнічної в Хаджибейському районі міста Одеси зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001137 від 07.09.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час проведення експертиз у загальній сумі 16 281 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 52 (п`ятдесят дві) копійки.

Уточнений цивільний позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на суму 88 170 (вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на суму 100 000 (сто тисяч) гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну (майнову) шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення на суму 88 170 (вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення на суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1