Справа 350/477/25
Номер провадження 1-кп/350/113/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2025 року за № 0000046,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, вчинив по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство.

Так, 7 жовтня 2024 року близько 16 год 40 хв та 8 жовтня 2024 року близько 15 год 15 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в помешканні своєї співмешканки ОСОБА_5 , в якому проживає без реєстрації та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство, обзивав її непристойними словами та погрожував фізичною розправою, у зв`язку із чим 3 грудня 2024 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

В подальшому 13 лютого 2025 року, близько 08 год ОСОБА_4 , перебуваючи в помешканні своєї співмешканки ОСОБА_5 в якому проживає без реєстрації та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_5 , обзивав її непристойними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психологічного характеру, у зв?язку із чим 7 березня 2025 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 18 лютого 2025 року близько 09 год 26 хв, ОСОБА_4 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи в помешканні своєї співмешканки ОСОБА_5 , в якому проживає без реєстрації та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо фізичного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, умисно вчинив домашнє насильство відносно неї, в ході якого криком та нецензурною лайкою ображав її, словесно погрожував фізичною розправою, після чого схопив її двома руками за капюшон куртки та намагався душити.

25 лютого 2025 року близько 00 год 15 хв ОСОБА_4 перебуваючи в помешканні своєї співмешканки ОСОБА_5 , в якому проживає без реєстрації та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, у зв`язку із чим відносно нього 25 лютого 2025 року було складено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серії АА № 641076) із забороною в будь-який спосіб контактувати із потерпілою ОСОБА_5 строком на 5 днів.

Унаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , які об`єднані спільним умислом, потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних та фізичних страждань, що виразилось у втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, суду пояснив, що дійсно під час сварок із потерпілою, які мали місце в зазначений в обвинувальному акті час, кричав на неї та ображав її, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а 18 лютого 2025 року схопив потерпілу двома руками за капюшон куртки та тягнув її. У скоєнні злочину щиро кається, зобов`язується не вчиняти жодних дій пов`язаних з домашнім насильством та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини кримінального провадження, не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. В подальшому подала до суду заяву про завершення розгляду кримінального провадження за її відсутності, просила обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за статтею 126-1 Кримінального кодексу України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені кримінального правопорушення і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений характеризується задовільно, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до цих лікарів не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд зазначає наступне.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 18 лютого 2025 року близько 09 год 26 хв вчинив домашнє насильство щодо потерпілої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Однак, прокурор в обвинувальному акті вказав, що обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні, а тому суд відповідно до статті 337 Кримінального процесуального кодексу України не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення та враховувати перебування обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного вище, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого суд, з урахуванням позиції потерпілої викладеної у її заяві до суду, приходить до висновку призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин та вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено злочин, пов`язаний із домашнім насильством, в інтересах потерпілої, суд відповідно до пункту 5 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України вважає за необхідне застосувати до нього обмежувальний захід у виді проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1