печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явилася,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 29.11.2024 Головним слідчим управлінням Національної поліції України проведено обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вказаного обшуку вилучено мобільний телефон марки Айфон 11 в корпусі бірюзового кольору; мобільний телефон марки TECNO T301 в корпусі чорного кольору із сім-картою Київстар; мобільний телефон марки Айфон 13 PRO MAX в корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки Айфон ХS в корпусі чорного кольору; ноутбук Lenovoв корпусі сірого кольору ideaPad 3 15IAu7, без зарядного пристрою; грошові кошти в сумі 7 200 доларів США. Вилучені речі не відносяться до тимчасово вилученого майна та на вказане мано не було накладено арешт окремою ухвалою. Разом з тим в подальшому арешті майна відпала потреба, оскільки жодній особі про підозру не повідомлялась, а майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання особа, яка подала клопотання - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява прокурора ОСОБА_5 про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечувала про що подала письмові заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, враховуючи принцип дистозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

За змістом клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генеральної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 25.01.2022.

В рамках вказаного кримінального провадження 29.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2024 №757/52781/24-к проведено обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

В ході вказаного обшуку вилучено мобільний телефон марки Айфон 11 в корпусі бірюзового кольору; мобільний телефон марки TECNO T301 в корпусі чорного кольору із сім-картою Київстар; мобільний телефон марки Айфон 13 PRO MAX в корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки Айфон ХS в корпусі чорного кольору; ноутбук Lenovoв корпусі сірого кольору ideaPad 3 15IAu7, без зарядного пристрою; грошові кошти в сумі 7 200 доларів США.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2024 у справі №757/57655/24-к в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.02.2025 апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2024 у справі №757/57655/24-к скасовано та постановлено нову, якою клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на грошові кошти в сумі 7200 доларів США.

При цьому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2024 №757/52781/24-к , якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, прямо надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, жорстких дисків.

Постановою слідчого від 29.11.2024 вилучені речі визнано речовими доазами.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність в накладенні арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Що стосується вимог клопотання по скасування арешту майна з комп`ютерної технічки та телефонів слід зазначити, що у кримінальному провадженні призначено ряд судових комп`ютерно-техніних експертиз, які на даний час не виконані.

Матеріали клопотання не містять відомостей щодо накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, а саме: мобільний телефон марки Айфон 11 в корпусі бірюзового кольору; мобільний телефон марки TECNO T301 в корпусі чорного кольору із сім-картою Київстар; мобільний телефон марки Айфон 13 PRO MAX в корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки Айфон ХS в корпусі чорного кольору; ноутбук Lenovoв корпусі сірого кольору ideaPad 3 15IAu7.

Ухвала, на яку посилається адвокат, як на підставу арешту майна є ухвалою про проведення ошуку, а не ухвалою про арешт майна.

Відтак у слідчого судді відсутні підстави вважати, що на зазначене майно накладено арешт, що виключає можливість вирішення питання щодо скасування арешту майна.

Питання щодо повернення тимчасово вилученого майна може бути предметом розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про те, що суб`єктом звернення не доведено можливість розгляду та задоволення клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з чим останнє задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1