24.06.2025 Справа № 363/3216/25
ВИРОК
24 червня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернігова Черніговської області, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України,
До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.
ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в інше кримінальне провадження, не пізніше 23.10.2023, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання прекурсорів, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, незаконно придбав прекурсори соляну та сірчану кислоти, а саме соляну кислоту, об`ємом 13 л та сірчану кислоту, об`ємом 0,028 л, які перемістив до будинку 21 по вул. Ромашок МСТ «Дружба» с. Ровжі Вишгородського району Київської області та незаконно зберігав з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.
ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в інше кримінальне провадження, маючи умисел на незаконне виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин та вчинення незаконних дій з обладнанням, призначеним для виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, не пізніше 23.10.2023 року незаконно придбав лабораторний хімічний посуд та обладнання, а саме: полімерні та скляні ємності, морозильну камеру, перемістив до будинку 21 до будинку 21 по вул. Ромашок МСТ «Дружба» с. Ровжі Вишгородського району Київської області та незаконно зберігав їх з метою використання для незаконного виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин PVP та 4-ММС (4-метилметкатинону) та психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін.
ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в інше кримінальне провадження, маючи у розпорядженні прекурсори соляну та сірчану кислоти, хімічні речовини (ізопропіловий спирт, піролідин, бром, сірчану кислоту в концентрації рідини менше 45%, соляну кислоту, оцтову кислоту, валерофенон, гидроксид натрію, фумарову кислоту, толуолсірчану кислоту, щавелеву кислоту, лимонну кислоту, перекис водню, метиловий спирт, дихлорметан, метиламін, пролідін, триєтиламін, ортоксилол, тетраметилєтер, диізопропілетиламін, метанол), а також лабораторний посуд та обладнання, призначене для виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин PVP та 4-ММС (4-метилметкатинону) та психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, не пізніше ніж 23.10.2023, перебуваючи у будинку 21, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Ровжі, МСТ «Дружба», вул. Ромашок, будучи обізнаними в способах кустарного виготовлення психотропних речовин, шляхом змішування прекурсору, хімічних реагентів та проведення хімічних реакції з використанням лабораторного посуду, незаконно виготовляв та зберігав з корисливих мотивів особливо небезпечні психотропні речовини PVP та 4-ММС (4-метилметкатинону) та психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, тобто організував та утримував за вищевказаною адресою місце, для незаконного виготовлення психотропних речовин у особливо великих розмірах, а саме PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) загальною масою не менше 7341,828 г., метамфетамін загальною масою не менше 171,028 г., 4-ММС (4-метилметкатинону) загальною масою не менше 113,543 г., з метою збуту, тобто з корисливих мотивів.
ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в інше кримінальне провадження, не пізніше 23.10.2023, незаконно виготовив особливо небезпечні психотропні речовини у особливо великих розмірах, а саме PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), метамфетамін та 4-ММС (4-метилметкатинону), які зберігав у відомому лише ОСОБА_4 місці у будинку АДРЕСА_2 , з метою збуту.
В подальшому, в період часу з 20 год. 36 хв. 23.10.2023 до 02 год. 44 хв. 24.10.2023 в ході проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечні психотропні речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), загальною масою не менше 7341,828 г, 4-ММС (4-метилметкатинону), загальною масою не менше 113,543 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною масою не менше 171,028 г, тобто у особливо великих розмірах.
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
Згідно угоди прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, 11.06.2025 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.
Згідно з умовами вказаної угоди, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, його правової кваліфікації та, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, усвідомлення скоєного та беззастережне визнання ним своєї винуватості, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відноситься до обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, для виконання завдань і мети кримінального покарання достатнім є призначення покарання за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 313 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 311 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна та з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2025, більш суворим, призначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в угоді зазначено дату її укладення та скріплена підписами сторін.
Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено п.п. 1,3 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 307, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту психотропної та особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 311КК України , як незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, за ч.3 ст. 313 КК України, як незаконне придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 317 КК України, як організація та утримання місця для виготовлення психотропних речовин з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, є правильною.
Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обов`язок обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення вчиненого іншою особою, відсутність обтяжуючих обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України та можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Мотиви призначення покарання.
Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
ОСОБА_4 вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2025 засуджений за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч.3 ст. 307, 69, ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Згідно з ч.5ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 20 червня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обставин, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення, зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим наявні підстави для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, застосувавши при цьому правові приписи ч.1 ст.70 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до протоколу затримання затриманий 24.10.2023 року, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2023 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Звільнений 17.11.2023 у зв`язку з внесенням застави. Відповідно до вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2025 обвинувачений з 20.06.2024 року тримається під вартою.
Речові докази у виділеному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України і призначити покарання:
за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
за ч. 2 ст. 311 КК України у виді 3 років позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 313 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2025, більш суворим, призначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.
Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.10.2023 по 17.11.2023, відбуте покарання за попереднім вироком з 20.06.2024 по час набуття цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 обирався у виді застави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1