ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 953/6714/25 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1126/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою підозрюваній
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 22 08 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 30 днів, тобто до 27.09.2025 (включно).

Визначено суму застави у розмірі 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти необхідно звільнити.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись у спілкуванні з підозрюваними та свідками у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснено підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснено заставодавцю, що підозрювана ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної та її явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покладено на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної; забезпечувати явку, належно повідомленої підозрюваної до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора, та суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язано заставодавця забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з місця свого постійного перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попереджено заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та саму підозрювану обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_7 про продовження застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 27.09.2025 (включно).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали Київського районного суду м.Харкова від 22 08 2025 року та про постановлення нової ухвали, якою просить обрати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, допущено істотне порушення вимог процесуального закону, встановлений розмір застави не відповідає ступеню суспільної безпеки та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор вважає, що ОСОБА_7 підозрюється в тяжких та особливо тяжких злочинах, наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме той факт, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що обґрунтовано можливістю настання негативних наслідків для особи у виді покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна, може втекти за кордон, може знищити, сховати та спотворити докази по даній справі, адже ОСОБА_7 діяла в складі злочинної організації, роль якої полягала у діях, направлених на конспірацію, прикриття та знищення слідів злочинної діяльності.

Крім того, прокурор звертає увагу, що ОСОБА_7 може впливати на свідків з метою зміни показів на користь останньої та продовжувати або вчини інше правопорушення.

Наголошує, що розмір обраної застави судом першої інстанції не є суттєвим для ОСОБА_7 та остання зможе внести її без особливих зусиль.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримував вимоги апеляційної скарги, зазначив, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та більш м`який запобіжний захід підозрюваному, крім тримання під вартою без застави, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 . Зазначив, що наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказав, що аргументація сторони обвинувачення є заплутаною та не зрозуміло з чим саме стороно обвинувачення не погоджується. Вказав, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, слідчий суддя скористався своїм правом обрання альтернативного запобіжного заходу.

Адвокат звертав увагу, що у підозрюваної ОСОБА_7 є на утриманні син, який має вади здоров`я із дитинства, на утриманні є 82-річня мати її чоловіка, сам підозрювана має низку хронічних хворіб, зокрема, цукровий діабет, гіпертонію, та серцево-судинну недостатність, підозрювана ОСОБА_7 повністю виконує покладені судом обов`язки, самостійно з`явилася до суду, ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні на нічим не підтверджені.

Підозрювана ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, підтримувала думку свого захисника ОСОБА_8 .

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а у разі внесення застави - з покладенням на останню певних процесуальних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у в вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до скарги матеріалами кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою із заставою, слідчий суддя вважав доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо існування ризиків передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, колегія суддів враховує такі обставини.

Обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді до дванадцяти років із конфіскацією майна, усвідомлення можливості настання реального покарання, на думку колегії суддів дійсно можуть свідчити про ступінь існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги той факт, що на даний час не всі межі державного кордону України знаходяться під контролем її влади, ОСОБА_7 матиме можливість незаконно перетнути державний кордон України, переслідуючи все ту ж мету уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується із думкою слідчого судді щодо можливості усвідомлення тяжкості та невідворотності покарання за вчинення особливо тяжкого злочину ОСОБА_7 , у разі доведення її винуватості, остання може залишити та змінити своє місце проживання, а також може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.

Наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Колегія судів погоджується із висновком слідчого судді щодо можливості спотворення чи знищити ОСОБА_7 певних речей чи документів, адже цей ризик обґрунтований як початковим етапом розслідування, протягом якого не можливо виконати всі необхідні слідчі дії та виявити й зібрати всі наявні докази, так і можливістю із застосуванням комп`ютерних та інших технологій знищити такі докази на відстані чи створити хибні докази на свою користь, шляхом можливого доступу до системних серверів.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме враховуючи, що ризик впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, а ОСОБА_7 має реальну можливість впливати на вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, в тому числі на тих, яким відомо про вчинення кримінального правопорушення, не можна виключати можливість такого впливу підозрюваної на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Разом з цим колегія суддів погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки враховуючи обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, особливий період за попередньою змовою групою осіб, а саме під час воєнного стану, тобто за тяжких обставин у яких опинилося суспільство, є достатні підстави вважати, що підозрювана не зупиниться перед вчиненням інших кримінальних правопорушень, що мають корисливу мету.

Разом з тим, колегія суддів зважає на те, що підозрювана є громадянкою України, заміжньою, з вищою освітою, ФО-П, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше не судимої, має на утриманні мати чоловіка, яка є лежачим інвалідом, яка повністю втратила працездатність та потребує постійного стороннього догляду, має сина, який також потребує постійного догляду, оскільки має пухлину мозку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов вірного висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив такий запобіжний захід як тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Незважаючи на той факт, що підозрювана ОСОБА_7 звільнена з під варти під заставу, при розгляді апеляційної скарги в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор не навів жодних підтверджень щодо порушення запобіжного заходу ОСОБА_7 або порушення накладених на підозрювану процесуальних обов`язків, що свідчить про сумлінне виконання, покладених на ОСОБА_7 , заборон та застережень.

На думку колегії суддів, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваної та її поведінки після вчиненого кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а уразі внесення такої застави - з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваній найсуворішого запобіжного заходу, а саме у виді тримання під вартою без застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 176-206, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 22 08 2025 року про продовження що підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 27 вересня 2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800,00 грн., - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ___________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4