УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.

В обгрунтування клопотання вказано, що 13.05.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/19291/25 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_2 звернувся до ДУ «Київський слідчий ізолятор» із заявою, в якій просив засвідчити справжність підпису ОСОБА_3 на довіреності відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 245 ЦК України.

Однак станом на момент подання даної скарги захисник так і не отримав письмової відповіді щодо посвідчення підпису підзахисного з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Крім того, захисник звертався також до слідчого з клопотанням про надання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» дозволу на посвідчення підпису на довіреності, на яке отримав постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Захисник вважає, що дії ДУ «Київський слідчий ізолятор» та сторони обвинувачення порушують право ОСОБА_3 , гарантовано йому ст. 41 Конституції України, у зв`язку з чим, посилаючись на норми ст. 206 КПК України, просив слідчого суддю:

1) забезпечити дотримання прав підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом зобов`язання слідчих Головного слідчого управлінням СБ України які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227 від 08.12.2023, надати дозвіл начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» на посвідчення підпису ОСОБА_3 на довіреності, якою він уповноважує ОСОБА_4 на володіння, користування, розпорядження транспортним засобом LAND ROVER DISCOVERY, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 8041, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ;

2) забезпечити дотримання прав підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом зобов`язання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» або особи яка виконує його обов`язки засвідчити справжність підпису ОСОБА_3 на довіреності, якою він уповноважує ОСОБА_4 , на володіння, користування, розпорядження транспортним засобом LAND ROVER DISCOVERY, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 8041, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_3 до слідчого судді відсутні.

В скарзі, яка надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва, не міститься посилань на застосування до ОСОБА_3 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), а фактично оскаржуються дії та бездіяльність адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України судового контролю за додержанням прав, на порушення яких посилається захисник ОСОБА_2 у своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті13-1частини першої статті 537 цього Кодексу (про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань), здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Отже, з урахуванням суб`єктного складу та характеру спірних правовідносин, а також положень ч. 9 ст. 539 КПК України, вказаний спір може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки в поданій скарзі не порушується питання щодо незаконного тримання під вартою, фактично в ній оскаржуються бездіяльність адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» щодо не завіренні довіреності ОСОБА_3 , тобто предмет вимог скарги не передбачений статтею 206 та іншими положеннями КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1