Справа № 209/5508/25
Провадження № 1-кп/209/258/25
В И Р О К

Іменем України

08 серпня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000470, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2025 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 року приблизно об 11:00 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебував біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 . У цей час він побачив свого сусіда з квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_6 та помітив, що з його барсетки виглядає мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black, 8 GB RAM, 256 GB ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, перебуваючи у вказаний час в означеному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, усвідомлюючи те, що своїми діями він здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з барсетки належний потерпілому мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black, 8 GB RAM, 256 GB ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого становить 7128,26 грн., у силіконовому чохлі-бампері (майнової цінності для потерпілого не становить), із захисним склом (майнової цінності для потерпілого не становить), із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» (майнової цінності для потерпілого не становить).

Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останньому майнової шкоди на суму 7128,26 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 21 липня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України, обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначений судом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим; угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості. Подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 без його участі, в якій, в тому числі, вказав, що не заперечує проти розгляду судом угоди про визнання винуватості обвинуваченого за його відсутності.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільною, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує його покарання, а також відсутність обставин, які його обтяжують.

Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином, враховуючи дані про його особу, який є особою молодого віку, в силу ст. 89 раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, на підставі ч. 1 ст.66 КК України, відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, який є особою молодого віку, в силу ст. 89 раніше не судимий, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про його особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченої, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної 21 липня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1787/25 від 21.07.2025 року в сумі 424,08 гривень, та проведення судово-товарознавчої експертизи № 1530/25 від 20.06.2025 року в сумі 424,08 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000470, укладену 21 липня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30.06.2025 року у справі № 209/4769/25 (провадження № 1-кс/209/619/25), на мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black, 8 GB RAM, 256 GB ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , шляхом зняття заборони відчуження та розпорядження вищевказаним майном.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а саме:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black, 8 GB RAM, 256 GB ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та переданий йому під схорону розписку, залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

- специфікація до договорів фінансового кредиту, закладу DNZ-5.53989/0.59067 від 13.05.2025 року; CD-R диск сірого кольору з написами «CD-R 700 Mb 80 min 52X speed», добровільно наданий працівниками ломбарду «Імперіал» із відеозаписом, який має назву: «IMG_1264», які зберігаються в матеріалах справи, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000470 від 13.06.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз № 1787/25 від 21.07.2025 року та № 1530/25 від 20.06.2025 року на загальну суму 848 (вісімсот сорок вісім) гривень 16 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1