Справа № 296/2830/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 296/2830/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2025 року прокурор ОСОБА_3 заявив відвід судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 296/2830/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України.

Заяву мотивовано тим, що суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 09.06.2025 року розглянула виділене кримінальне провадження та ухвалила вирок на підставі укладеної угоди про визнання винуватості відносно іншого співучасника, зазначеного в обвинувальному акті ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження з даного провадження. Отже, ухваливши обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_6 висловила свою позицію щодо кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, і дана обставина може бути використана стороною захисту для оскарження та скасування судового рішення в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст.35 цього Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 головуючим суддею при розгляді заяви про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 ..

Прокурор в судовому засіданні підтримав свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 , просив її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 висловили думку, що заява прокурора про відвід підлягає задоволенню.

Суддя ОСОБА_6 належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду заяви, однак у судове засідання не з`явилася, що відповідно до положень ст. 81 КПК України не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

На розгляді судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000316 та №0000207 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України.

Відповідно до матеріалів справи, 06.06.2025 року головуючим суддею ОСОБА_6 з об`єднаного кримінального провадження за №0000316 та №0000207 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч.2 ст. 199 КК України (№296/2830/22 1кп/296/284/25) виділено в окреме провадження кримінальне провадження за №0000316 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 199 КК України.

09.06.2025 року суддею Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 було ухвалено вирок, яким було затверджено угоду про визнання винуватості від 27.01.2025р., укладену між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_8 . ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.199 КК України, та призначено йому узгоджену міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації всього особисто належного на праві власності майна на підставі ст.77 КК України. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог зазначеної статті Кодексу, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності також інших, ніж передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 75 КПК України, обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суд зазначає, що важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Суддя є незалежним під час винесення процесуальних рішень та приймає рішення відповідно до своєї правосвідомості та забезпечує розгляд кримінального провадження в розумні строки та у повній відповідності до Закону.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, суд бере до уваги положення ст. 1 Європейської Конвенції з прав людини від 04 листопада 1950 року в частині того, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Термін «суд, встановлений законом» з урахуванням практики ЄСПЛ, поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (Справа «Сокуренко і Стригун проти України», п.24 Рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року).

Відповідно до п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

У п. 26 рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» Суд зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Аналізуючи зазначені вимоги, суд доходить переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Таким чином, враховуючи наведені висновки ЄСПЛ та з огляду на обставини кримінального провадження, суд вважає наявними ознаки, які можуть викликати в учасників цієї справи сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 внаслідок ухвалення нею вироку відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 199 КК України на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими у кримінальному провадженні, в якому фактично продовжується розгляд висунутих обвинувачень відносно ОСОБА_4 , тобто суддя ОСОБА_6 вже брала участь у розгляді даного кримінального провадження та висловила свою позицію, ухвалюючи обвинувальний вирок від 09.06.2025 року, а тому її повторна участь у розгляді даного кримінального провадження порушує право обвинуваченого на Справедливий суд, яке передбачено ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Наведені обставини узгоджуються з правовою позицією суду апеляційної інстанції (справа №296/6896/22 від 25.09.2023 року).

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд, суд вважає необхідним заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити та передати матеріали кримінального провадження до Відділу організаційного забезпечення з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення для визначення іншого судді автоматизованою системою документообігу суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75,80, 81,82 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 - задовольнити.

Відвести головуючу суддю Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000207 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України (справа № 296/2830/22 1-кп/296/284/25).

Кримінальне провадження №0000207 (справа № 296/2830/22 1-кп/296/284/25) передати до Відділу організаційного забезпечення з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення для визначення судді в порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1