Справа № 740/2179/25
Провадження № 1-кп/740/340/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина об`єднане кримінальне провадження, внесене 24.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, громадянина України, одружений, військовослужбовець військової служби призваний за мобілізацією та проходить службу на посаді солдата резерву третього запасного взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2010, 2017 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 15.12.2024 № 359 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія-електрика-оператора польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Згідно з вимогами ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Пунктами 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі постанова КМУ від 08.05.1993 № 340) встановлено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідчення водія, видане вперше, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС (далі територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», «С» та «D» видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з пунктами 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі постанова КМУ від 10.05.2001 № 1306) водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Однак, порушуючи вищенаведені нормативно-правові акти ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за таких обставин.

30.05.2007 ОСОБА_4 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В», «С» серії НОМЕР_2 , видане ВРЕР ДАІ з обслуговування міста Бровари та Броварського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області, проте постановою Деснянського районного суду міста Києва від 30.09.2019 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та точного часу, але не пізніше 30.10.2024, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, та останній за допомогою мережі Інтернет підшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, після чого останні, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно та маючи єдиний умисел, об`єднавши свої зусилля у взаємообумовлену спільну діяльність, спрямовану на досягнення загального, бажаного для всіх співучасників результату кримінального правопорушення підроблення документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, домовились підробити посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , з метою його використання останнім, узгодили зміст виконуваних функцій кожного та деталі виготовлення підробленого документа.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та точного часу, але не пізніше 30.10.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не здійснив в установленому законом порядку отримання посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані зазначеною особою для підроблення за невстановлених досудовим розслідуванням обставин посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В», «С» та «D» серії НОМЕР_3 , виданого 28.10.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито видане ТСЦ 8044.

Після чого, 30.10.2024 о 13 год 19 хв ОСОБА_4 у відділенні логістичної компанії «Нова пошта» № 2, що знаходиться за адресою: вулиця Широкомагерська, будинок 1-Б, місто Ніжин, Чернігівська область, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В», «С» та «D» серії НОМЕР_3 , виданого 28.10.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито видане ТСЦ 8044, тобто офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє ім`я, завідомо усвідомлюючи, що такий документ є підробленим, оскільки він не вчиняв визначених законодавством дій щодо проходження медичного огляду, відповідної підготовки та складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних сервісних центрах МВС, після чого став зберігати підроблене посвідчення при собі з метою подальшого його використання.

24.03.2025 близько 10 год 40 хв, перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки Volvo, державний номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись за адресою: вулиця Борзнянський Шлях, біля будинку 5, місто Ніжин, Чернігівська область, ОСОБА_4 був зупинений старшим інспектором ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої у період дії воєнного стану та під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах. У ході перевірки документів, що посвідчують особу, зокрема і посвідчення водія, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.10.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито видане ТСЦ 8044, у встановленому законом порядку він не отримував, надав капітану поліції ОСОБА_5 вищезазначене посвідчення водія, тим самим використав завідомо підроблений документ, якій згідно з висновком експерта №СЕ-19/125-25/4345-ДД від 27.03.2025 не відповідає за розмірами сторін, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Позиція обвинуваченого

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оцінка суду

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні матеріали, які узгоджуються між собою, суд за вищезазначених обставин вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

- за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначення покарання

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться: ч. 3 ст. 358 КК України до нетяжкого злочину, ч. 4 ст. 358 КК України до кримінального проступку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2010, 2017 року народження, військовослужбовець, солдат резерву третього запасного взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, зважаючи на положення ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, дав правдиві показання, висловив жаль з приводу скоєних неправомірних дій та готовність понести покарання, а також добровільно надав допомогу органам досудового слідства і суду у з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття кримінальних правопорушень, розповівши про обставини, за яких ним було скоєно кримінальні правопорушення, і які органу досудового розслідування відомі не були.

З досудової доповіді Ніжинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області від 20.06.2025 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, існує можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дійшов висновку, що вищенаведені обставини, які пом`якшують покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, в сукупності з даними про особу ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих покарання обставин, наявні підстави перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити покарання ОСОБА_4 , з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, у виді штрафу, про що просив у судовому засіданні прокурор та обвинувачений, у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з врахуванням майнового стану останнього та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1 050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 гривень.

На думку суду, таке покарання, за вищенаведених встановлених судом обставин, буде адекватним характеру вчинених дій та їх небезпечності, необхідним, достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів як ним, так іншими особами, та змусить обвинуваченого додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1989,75 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадясть тисяч) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді однієї тисячі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Речовий доказ у справі - посвідчення подія серії ВКЕ 789174, видане на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в зачиненому спеціальному пакеті за №0455765 у матеріалах справи, - залишити у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6