Справа № 183/9490/25
№ 1-кс/183/1674/25

У Х В А Л А
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на встановлення досудовим розслідуванням, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.
Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року за № 389-VIII, органи державної влади здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року за № 389-VIII передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року за № 3781-ХІІ, правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Досудовим розслідуванням установлено, що 24 лютого 2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України, здійснено широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого, внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснено військову окупацію частин територій України, у тому числі території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з 13 травня 2022 року.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого у подальшому продовжено відповідно до вимог чинного законодавства.
На окупованій території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації 09 березня 2023 року організовано та розпочато діяльність незаконного правоохоронного органу - так званого мовою оригіналу «отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский»», засновником якого є мовою оригіналу «министерство внутренних дел росийской федерации», який розташований за адресою, мовою оригіналу: «293010, луганская народная республика, г. Рубежное ул. Освободителей д. 22».
У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, у тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи.
Функціонування так званого «отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский»» регламентовано нормативно-правовими актами псевдоутворення «луганської народної республіки» - т. зв. конституцію луганської народної республіки», законом «про поліцію російської федерації», які визначають правові та організаційні засади діяльності «поліції луганської народної республіки», встановлюють права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту».
Так, приблизно 09 березня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, колишнім працівником правоохоронного органу, а саме слідчим слідчого відділення ВП № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, який 30 червня 2022 року був звільнений з органів внутрішніх справ у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», добровільно залишившись на тимчасово окупованій території України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади у правоохоронному органі окупаційної влади та реалізуючи його, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», отримавши від них пропозицію на зайняття посади у незаконно створеному правоохоронному органі т. зв. «отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский»», створеному на тимчасово окупованій території в м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , приблизно 09 березня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі т.зв. отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский»», що розташований за адресою, мовою оригіналу: «293010, луганская народная республика, г. Рубежное ул. Освободителей д. 22».
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
29 серпня 2025 року у відповідності до ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук) з показань свідків, протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів, матеріалів Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підтверджується, що з 2022 року ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України у м. Рубіжне Луганської області.
Перебування підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити письмове повідомлення про підозру від 29 серпня 2025 року у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 04, 05, 06 вересня 2025 року), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр».
Жодного разу у призначений час ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу.
Таким чином слідчий зазначає, що враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним убачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, просила його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього докази та процесуальні документи, слідчий суддя висновує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Частиною 1 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок е встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
29 серпня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке направлено в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікації на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 29 серпня 2025 року та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження 30 серпня 2025 року, у зв`язку з чим ОСОБА_6 належним чином повідомлений про підозру 30 серпня 2025 року.
При цьому, правомірність застосування положень ч. 8 ст. 135 КПК України та неможливість вручення підозри в порядку ч. 1, 2, 4-7 ст. 135 КПК України підтверджується наданими слідчим доказами на підтвердження місця проживання підозрюваного.
За ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на цій стадії кримінального судочинства, слідчий суддя, позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій відповідно до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Також, за ч. 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово (04, 05 та 06 вересня 2025 року) викликалася до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, для допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій за його участю. У силу абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про виклик. За викликами не прибув.
З постанови слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 07 вересня 2025 року вбачається оголошення ОСОБА_6 органом досудового розслідування у розшук.
Крім того, постановленою слідчим суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 19 вересня 2025 року, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Слідчим у клопотанні вказано, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та сайт Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття. Беручи до уваги той факт, що підозрюваний у цьому кримінальному провадженні проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а з показів свідка, протоколу огляду за участю свідка, протоколів оглядів Інтернет-ресурсів, установлено, що ОСОБА_6 перебуває та залишається дотепер на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України, оскільки тимчасово окупована країною-агресором рф та її незаконними збройними формуваннями, слідчий вважає, що підозрюваний переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Матеріалами, долученими до клопотання слідчому судді доведено, що підозрюваний у цьому кримінальному провадженні перебуває на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 1-1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з урахуванням положень абз. 2 п. 1 Постанови КМУ від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Відтак, ураховуючи, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання доказами, що ОСОБА_6 оголошений у розшук, переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та щодо підозрюваного наявні фактичні дані, що він перебуває на тимчасово окупованій території, слідчий суддя висновує про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 297-1 - 297-5, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 13 год 00 хв 19 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1