ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року

м. Київ

справа № 372/2408/19

провадження № 51-3682 км 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

особи, стосовно якої закрито

кримінальне провадження, ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000064 від 18 лютого 2019 року стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Обухівський міськрайонний суд Київської області вироком від 15 червня 2023 року засудив ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

За обставин, детально викладених у вироку суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 із 03 січня 2017 року працював лісничим Козинського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство», був службовою особою.

06 та 20 березня 2019 року ОСОБА_7 , знаходячись на території Козинського лісництва неподалік смт Козин Обухівського району Київської області, шляхом вимагання отримав від представника ТОВ «ДНІПРО ВТОР РЕСУРС» ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди грошові кошти на загальну суму 30 000 грн за забезпечення ним відбору 60 куб.м лісоматеріалів належної якості.

Київський апеляційний суд ухвалою від 18 квітня 2024 року задовольнив апеляційні скарги захисника та обвинуваченого, скасував вирок суду першої інстанції, кримінальне провадження № 0000064 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, закрив на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор, не погодившись із ухвалою апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК:

- дійшов помилкового висновку про те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було скеровано до суду поза межами строку досудового розслідування;

- не зважив на те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК 21 березня 2019 року, тобто кінцевою датою строку досудового розслідування було 21 травня 2019 року, який постановою прокурора від 17 травня 2019 року був продовжений до трьох місяців;

- не врахував того, що сторона захисту ознайомилась із матеріалами досудового розслідування 25 червня 2019 року, тому останнім днем строку досудового розслідування є 26 червня 2019 року, відтак скерування до суду обвинувального акта в цей же день відбулось у межах строків, передбачених ст. 219 КПК;

- не дослідив відомості журналу обліку вихідної кореспонденції Київської місцевої прокуратури № 3 та реєстру вихідної кореспонденції, а також не проаналізував спосіб надходження обвинувального акта до канцелярії місцевого суду;

- не взяв до уваги те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції сторона захисту не заявляла заяв чи клопотання про недотримання стороною обвинувачення вимог ст. 219 КПК на стадії досудового розслідування.

Від захисника ОСОБА_6 на касаційну скаргу прокурора надійшли письмові заперечення, в яких, із наведенням відповідних аргументів, він просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав доводи касаційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 та його захисник заперечили проти задоволення касаційної скарги, просили залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без зміни.

Мотиви Суду

Положеннями ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Прокурор у поданій касаційній скарзі покликається на істотне порушення судом апеляційної інстанції приписів кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , що призвело до безпідставного закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 КПК, ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. У разі скасування або зміни судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали (ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК).

У випадку встановлення судом апеляційної інстанції обставин, передбачених статтею 284 КПК, рішення про скасування обвинувального вироку та закриття кримінального провадження, передбачене ст. 417 цього Кодексу, має бути належним чином умотивоване, а такі висновки суду мають бути підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів касаційного суду уважає, що суд апеляційної інстанції вказаних вимог закону при перегляді вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника в повній мірі не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції на підставі зібраних і перевірених у судовому порядку доказів дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК та призначив відповідне покарання.

Не погоджуючись із цим вироком, обвинувачений та захисник ОСОБА_6 оскаржили його до суду апеляційної інстанції.

У поданих апеляційних скаргах, які за своїм змістом є аналогічними, ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просили скасувати вирок суду, кримінальне провадження - закрити. Наводячи відповідні обґрунтування, вважали, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_8 та працівників поліції провокації є помилковим та таким, що спростовується матеріалами кримінального провадження. Також звертали увагу на порушення правил підслідності у цьому кримінальному провадженні та недотримання строків досудового розслідування, передбачених частинами 1, 3 ст. 219 КПК, а саме скерування обвинувального акту до суду першої інстанції поза межами строку досудового розслідування. Крім того, порушували питання про дослідження доказів.

За результатом апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції своєю ухвалою від 18 квітня 2024 року задовольнив апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, скасував вирок суду першої інстанції та закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Закриваючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, суд апеляційної інстанції встановив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 18 лютого 2019 року закінчився 25 червня 2019 року, а обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції 04 липня 2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Однак під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції, попри інші доводи апеляційних скарг, приймаючи протилежне за своїм змістом рішення, ніж яке було прийняте судом першої інстанції, не дослідив безпосередньо жодного доказу чи процесуального документу, наявного в матеріалах провадження, для перевірки тверджень сторони захисту про недотримання строків досудового розслідування.

Натомість суд апеляційної інстанції послався на процесуальні документи, які суд першої інстанції не досліджував.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, що надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів. Також у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд.

Крім того, положеннями ст. 404 КПК чітко регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення місцевого суду в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження апеляційний суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, якщо суд першої інстанції дослідив їх неповністю або з порушеннями; апеляційний суд може дослідити докази, які не досліджувалися місцевим судом, виключно в разі, якщо учасники судового провадження заявляли клопотання про дослідження таких доказів під час розгляду в суді першої інстанції або якщо про них стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до запису перебігу судового засідання, зафіксованому на технічному носії, суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду залишив невирішеним клопотання сторони захисту про дослідження доказів.

З огляду на зазначене, колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, постановив ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яка на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно урахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд

постановив:

касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3