УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 Справа №607/4158/25 Провадження №1-кп/607/1241/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002790 від 17 грудня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цеценівка Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого столяром в КП «Заготівельник», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається, що 17 грудня 2024 року близько о 07 години 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керував технічно-справним автомобілем ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Текстильна, в напрямку вул. Збаразька, що у м. Тернополі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожнім знаком 5.38.1 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, який встановлений поблизу заїзду до будинку №32, вул. Текстильна.

Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов?язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В цей час, на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід, вийшов пішохід ОСОБА_6 , який рухався зліва-направо відносно руху автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_2 , в темпі бігу, дещо під кутом до повздовжніх елементів дороги, віддаляючись від автомобіля.

Маючи об?єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожнім знаком 5.38.1 ПДР України, а також горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та пішохода ОСОБА_6 , який рухався по ньому, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на нього передньою лівою частиною транспортного засобу.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травма правої нижньої кінцівки у виді закритого внутрішньо-суглобового перелому латерального (зовнішнього) виростка великогомілкової кістки, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості - п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Тим самим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0002790 від 17.12.2024 на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого із потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що вони із потерпілим ОСОБА_6 примирились та він відшкодував завдані йому збитки в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити. Повідомив, що з обвинуваченим він примирився, завдані йому збитки повністю відшкодовано, відтак будь-яких претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 у нього немає.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що заявлене клопотання підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Також вказав, що слід вирішити питання стосовно речових доказів, скасування арешту майна у вказаному кримінальному провадженні та стягнення з обвинуваченого витрат за проведення експертиз.

Суд, заслухавши учасників, ознайомившись із наданими матеріалами, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження із таких мотивів.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 класифікується, як нетяжкий злочин та є таким, який вчинено з необережності та вчинений не у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяні кримінальним правопорушенням збитки повною мірою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним необережний нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно нього - закриттю.

Крім того, суд вважає, що слід залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2024 року у справі № 607/27744/24, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене під час огляду місця події 17 грудня 2024 року майно, а саме, автомобіль «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , слід скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Крім того, у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи від 16.01.2025 № СЕ-19/120-25/208-ІТ в розмірі 3183,60 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи від 13.01.2025 № СЕ-19/120-25/224-ІТ в розмірі 3183,60 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи від 30.12.2024 № СЕ-19/120-24/14649-ІТ в розмірі 3183,60 гривень, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження № 0002790 від 17 грудня 2024 року за даним фактом закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2024 року у справі № 607/27744/24 на автомобіль ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 скасувати.

Речовий доказ - транспортний засіб «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 та згідно з постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зберігається на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів, що за адресою с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- судової інженерно-транспортної експертизи від 16.01.2025 № СЕ-19/120-25/208-ІТ в розмірі 3183,60 гривень;

- судової інженерно-транспортної експертизи від 13.01.2025 № СЕ-19/120-25/224-ІТ в розмірі 3183,60 гривень;

- судової інженерно-транспортної експертизи від 30.12.2024 № СЕ-19/120-24/14649-ІТ в розмірі 3183,60 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1