Справа № 734/47/19
Провадження № 1-кс/740/659/25
УХВАЛА

07 серпня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023 вказану справу передано головуючому судді ОСОБА_5 .

06.08.2025 у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід головуючого судді у справі ОСОБА_5 , яка мотивована тим, що в указаному кримінальному провадженні захист прав обвинуваченого здійснюється адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 06.08.2025 о 14-30 год. призначено чергове судове засідання. Утім захисник ОСОБА_6 не зміг з`явитися до суду в указаний час для участі у справі через поважні причини, а саме зайнятість в іншій (інших) справах, про що завчасно повідомив суд у клопотанні про відкладення судового засідання від 09.07.2025. 06.08.2025 після з`ясування думки учасників справи про можливість продовження судового засідання за відсутності захисника ОСОБА_6 , які не заперечували відкласти судове засідання, головуючий суддя ОСОБА_5 всупереч ст. 20, 40, 46 КПК України, діючи упереджено, порушуючи право обвинуваченого на ефективний захист, - відмовив у задоволенні клопотання щодо відкладення судового засідання. Такі дії судді дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність обставин, які виключають сумнів в її неупередженості.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 вказану заяву про відвід судді ОСОБА_5 передано головуючому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій заперечив проти задоволення заяви захисника обвинуваченого про відвід головуючого судді у зв`язку з відсутністю обґрунтованих на те підстав. Також просив провести судове засідання без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяви/клопотання не подавали до суду. При цьому неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Перевіривши зміст заяви, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Частини 1, 2 ст. 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Згідно зі ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У заяві про відвід захисник обвинуваченого посилається на наявність у нього сумнівів у неупередженості головуючого судді, який порушив право обвинуваченого на захист, прийнявши рішення про відмову в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливість одного із захисників взяти участь у ньому через зайнятість.

Обставини, на які посилається захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 в заяві про відвід судді, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко і Мартенко проти України». Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справи «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; «Мікаллеф проти Мальти», п. 93).

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справи «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Зокрема, щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, за окремою підставою відводу, визначеною саме як наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Верховний Суд у своїх постановах зробив висновки, зокрема, що вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді (ухвали від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність належно обґрунтованих та підтверджених відомостей, які б могли свідчити про упередженість головуючого судді ОСОБА_5 при розгляді вищевказаного кримінального провадження. Заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді і унеможливлювали ухвалення об`єктивного судового рішення в справі.

Доводи захисника обвинуваченого, викладені в заяві про відвід судді, ґрунтуються на його суб`єктивній думці, сформованій внаслідок непогодження з процесуальними рішеннями судді, та не можуть бути підставою для відводу головуючого судді.

З огляду на зазначене, підстав для висновків про упередженість судді при розгляді вказаного кримінального провадження - немає, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 309, 369-372, 376 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1