Справа № 946/6557/25
Провадження № 1-кс/946/1729/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майне, яке мотивоване тим, що в провадженні відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

Так, 20.08.2025 до ЧЧ відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП надійшло повідомлення про те, що у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїжджаючого з території України в напрямку м. Албена, Республіка Болгарія, через пропускний пункт Орлівка-Ісакча, в салоні легкового автомобіля марки «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був безпосередньо під керуванням ОСОБА_5 , було виявлено предмет продовгуватою форми в якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору приблизною вагою 1,99 грам.

Зокрема першочерговими діями слідчо оперативної групи став виїзд на місце події на територію міжнародного пункту пропуску «Орлівка», розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, Паромна дорога, 1 де в службовому кабінеті вилучено: пристрій зеленого кольору в якому знаходиться речовина рослинного походження, який був запакований в спеціальний сейф-пакет НПУ № KIV2115046, експрес тест який був запакований до спеціального сейф-пакету НПУ № KIV2115031 та транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Lexus» GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території міжнародного пункту пропуску «Орлівка».

Таким чином, як вказує слідчий, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, необхідно зберегти речові докази, а саме: пристрій зеленого кольору в якому знаходиться речовина рослинного походження, який був запакований в спеціальний сейф-пакет НПУ № KIV2115046, експрес тест який був запакований до спеціального сейф-пакету НПУ № KIV2115031 та транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Lexus» GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які мають значення речового доказу для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, і без цих складових не можливо буде в подальшому призначити судову експертизу за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання, посилаючись на підстави, зазначені у клопотанні, а також те, що планується призначення відповідних експертиз стосовно автомобіля та вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

Представник ОСОБА_5 ( який користувався вказаним транспортним засобом) захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на пристрій зеленого кольору з речовиною рослинного походження та експрес тест, зазначаючи, що вказане не належить ОСОБА_5 . Проте заперечував проти накладення арешту на транспортний засіб марки «Lexus» GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що автомобіль належить третій особі, яка надала право керування ним. Клопотання слідчого не обґрунтоване, експертизи не призначені. Просить повернути автомобіль з забороною його відчуження.

Вивчивши матеріали клопотання, додані документи до нього, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2025 до ЧЧ відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП надійшло повідомлення про те, що у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїжджаючого з території України в напрямку м. Албена, Республіка Болгарія, через пропускний пункт Орлівка-Ісакча, в салоні легкового автомобіля марки «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був безпосередньо під керуванням ОСОБА_5 , було виявлено предмет продовгуватою форми в якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору приблизною вагою 1,99 грам.

Під час здійснення виїзду на місце події на територію міжнародного пункту пропуску «Орлівка», розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, Паромна дорога, 1, в службовому кабінеті вилучено: пристрій зеленого кольору в якому знаходиться речовина рослинного походження, який був запакований в спеціальний сейф-пакет НПУ № KIV2115046, експрес тест який був запакований до спеціального сейф-пакету НПУ № KIV2115031 та транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Lexus» GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території міжнародного пункту пропуску «Орлівка».

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладене також знайшло своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у п.1 листа за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язанні сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вказане відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати, на тимчасово вилучене майно, а саме:

- пристрій зеленого кольору, в якому знаходиться речовина рослинного походження, який був запакований в спеціальний сейф-пакет НПУ № KIV2115046 та експрес тест, який був запакований до спеціального сейф-пакету НПУ № KIV2115031, із залишенням на зберігання в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області;

- транспортний засіб марки «Lexus» GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з поміщенням на спеціалізований майданчик.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.08.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1