справа № 563/591/25
провадження № 1-кс/563/180/25
У Х В А Л А

30 травня 2025 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000039 від 01.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України на відмову у визнанні потерпілим,

встановив:

28 травня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій зазначив, що листом слідчого від 21.05.2025, якого отримав 27.05.2025 йому відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000039 від 01.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України. Просить визнати незаконною відмову слідчої у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні та зобовязати слідчу повторно розглянути його клопотання та прийняти рішення відповідно до ст. 55-56 КПК України

Відмова слідчої мотивована тим, що не виявлено фактів, які б зумовлювали зміну правового статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Скаржник вважає, що жодних дій висловлених особами, які поширили відносно його неправдиві свідчення, він не вчиняв (боєприпаси не зберігав, заборонену символіку не поширював, незаконної торгівлі забороненими предметами не здійснював). Дані твердження і повідомлення в його сторону він розцінює, як вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених відповідними частинами статей 383, 384 КК України. Вказаними діями йому завдано шкоди, а тому в порядку ст. 55 КПК України має право на отриманння статусу потерпілого. Крім того, вказує на те, що слідча у не процесуальний спосіб надала відповідь на його заяву, а саме звичайним листом, тобто в порядку вирішення звернень громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав. Зазначив, що внаслідок неправдивих заяв з приводу його особи у нього було проведено обшук, вилучені особисті речі, авдано шкоди честі, гідності та репутації. Вважає, що вчиненням кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України йому завдано шкоди, а тому він має повне право у порядку визначеному процесуальним законом мати отримати потерпілого.

Слідча у судове засіданння не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги. Жодних матеріалів на виконання ухвали суду не надала, причин неможливості явки у судове засідання суду не подала.

Вивчивши скаргу і додані до неї документи, заслухавши думку скаржника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.24-26 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За приписами ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч.1). Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3). Зміст постанови слідчого врегульований ч.5 ст.110 КПК України. Зокрема, у мотивувальній частині зазначаються зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а у резолютивній - зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Разом з цим, згідно з ч.6 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя зауважує, що за змістом ч.1 ст.304, ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Таким чином, наведені вимоги щодо строку звернення до слідчого судді та підсудності скарги заявником дотримані.

За нормою ч.2 ст.305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені, зокрема, п.1 ч.1 ст.303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Відповідних підстав слідчим суддею не увстановлено.

За приписами ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01.03.2025 за №0000039, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України.

Згідно з наданою копією заяви ОСОБА_3 адресованої ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 01.04.2025, порушено питання про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні.

Разом з цим, 21.05.2025 заступник начальника СВ ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 за вих. №96883-2025 повідомила ОСОБА_3 про розгляд заяви. В листі слідча вказала, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні є заявником і підстав для зміни його процесуального статусу наразі немає. За наслідком досудовго розслідування будуть відповідні процесуальні рішення, про які заявник буде повідомлений. Зазначений лист від 21.05.2025 фактично свідчить про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Разом з цим, вказаний лист не є постановою та порушує за змістом та формою норму ч.5 ст.110 КПК України, не містить ані мотивувальної, ані резолютивної частини та їх обов`язкових складових.

Таким чином, як встановлено під час розгляду скарги, факт звернення заявника із заявою в порядку ст.55 КПК України підтверджений, проте її розгляд в належний спосіб не забезпечений.

Слід також наголосити, що положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч.1).

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тому, враховуючи завдання кримінального провадження, встановлені обставини, компетенцію слідчого судді в межах розгляду справ даної категорії, необхідність забезпечення конституційного права заявника на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади, за результатами розгляду скарги встановлено підстави для її задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо невирішення питання по розгляду клопотання ОСОБА_3 у належний процесуальний спосіб та зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 у належний процесуальний спосіб.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що рішення про визнання або невизнання ОСОБА_3 потерпілим на даному етапі є дискрецією слідчого за приписами ч.5 ст.40 КПК України, що входить до групи слідчих з розслідування даного кримінального провадження, відповідно, суд не може впливати на його прийняття.

Задоволення скарги у визначений слідчим суддею спосіб є достатнім для захисту прав та інтересів особи, яка звернулась зі скаргою.

Слід наголосити, що згідно з ч.15 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Тобто, в разі задоволення заяви винесення окремої постанови чинний КПК України не вимагає. Так, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказаною нормою наголошено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім того, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст.55 КПК України).

При цьому, на переконання слідчого судді, очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформулювати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є фактично кінцевим для особи у кримінальному провадженні, відповідно, має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Відповідно до положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Таким чином, на підставі викладеного вище, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 5, 7, 22, 26, 110, 220, 221, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо невирішення питання по розгляду клопотання ОСОБА_3 у належний процесуальний спосіб.

Зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 подане 22.04.2025 у належний процесуальний спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 11:00 годині 02 червня 2025 року.

Слідчий суддя