Справа № 308/9171/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000080 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, працюючого на посаді начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000080 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, згідно якого просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000080 від 18.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.06.2025 в порядку ст. 277,278 КПК України відносно ОСОБА_4 складено та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що філія «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Далі Філія) є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», .

Наказом директора Філії від 13.01.2025 №07-к «Про призначення ОСОБА_4 », ОСОБА_4 з 14.01.2025 призначено на посаду начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Далі Надлісництво).

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до довіреності Генерального директора Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №185 від 21.01.2025, ОСОБА_4 уповноважено здійснювати відповідні визначені дії в інтересах Довірителя, що пов`язані з питаннями ведення господарської діяльності та лісової сертифікації Берегівського надлісництва Філії.

Таким чином, будучи Начальником Берегівського Надлісництва ОСОБА_4 постійно обіймає у державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, є службовою особою, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

Водночас, ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, будучи службовою особою та відповідно до вимог зазначеного законодавства і ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, діючи умисно, перевищив свої службові повноваження з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період із 04.03.2025 по 11.04.2025 у начальника Берегівського Надлісництва ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом використання свого службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе та іншої юридичної особи у вигляді ділової деревини та коштів від її реалізації.

Надалі, ОСОБА_4 будучи керівником структурних та виробничих підрозділів Надлісництва, з метою реалізації свого злочинного плану, знаючи та здійснюючи безпосереднє керівництво підпорядкованими йому структурними підрозділами та їхніми працівниками, в тому числі службовими особами лісництва ім. Мауера майстра по лісозаготівельних роботах та помічника лісничого, у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, однак не пізніше 11.04.2025, ОСОБА_4 вирішив шляхом надання вказівок як керівник своїм підлеглим, здійснити відчуження ділової деревини класів А,В,С на користь третіх осіб, під виглядом продажу даної деревини як дров`яної, яка є значно дешевша, суб`єктам господарської діяльності, які не мають законних підстав та відповідних договорів на придбання зазначеної ділової деревини.

Так, встановлено, що на території кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва, згідно лісорубного квитка №0275 від 04.03.2025 проводилась суцільно-лісочна рубка із якої в подальшому в ході розробки здійснювалась реалізація лісопродукції, в тому числі класів А,В,С,D суб`єктам господарської діяльності, згідно попередньо укладених у встановленому порядку договорів та угод (додаткових угод).

В подальшому ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, однак не пізніше 11.04.2025 залучив до протиправної схеми свого знайомого ОСОБА_7 , який є його родичом та який є керівником ТОВ «Удут-Транс», підприємство якого надає послуги з приводу навантаження лісопродукції на вантажні транспортні засоби, з метою здійснення організації навантаження ділової деревини із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою надання своїм протиправним діям законного вигляду, та відповідного документального підтвердження відчуження деревини, як ділової деревини (нижчого класу, класу D), у період дня 11.04.2025, перебуваючи у своєму службовому кабінеті Берегівського Надлісництва, що за адресою: с. Яноші, вул. Головна,50А Берегівського району Закарпатської області, у телефонному режимі надав вказівку своєму підлеглому помічнику лісничого лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва ОСОБА_8 (на вказаний період виконував обов`язки лісничого лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва), здійснити відвантаження ділової деревини класів А,Б та С породи Дуб із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва підприємству ТзОВ НПП «СІРІОН», яке уповноважене згідно відповідних договорів (угод) на придбання у Берегівському Надлісництві деревини класу D. Так, ОСОБА_4 з метою прикриття протиправної діяльності та можливості здійснення перевезення деревини по території Закарпатської області, надав вказівку ОСОБА_8 здійснити документальне оформлення відпуску деревини на ТзОВ НПП «СІРІОН», як класу D, так як останнє має право на придбання саме даного класу деревини.

Однак, помічник лісничого ОСОБА_8 , в той же час, перебуваючи на території кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва, та здійснюючи законний відпуск лісопродукції спільно із майстром по лісозаготівельних роботах лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва ОСОБА_9 , спільно категорично відмовились виконувати злочинну вказівку начальника Надлісницта ОСОБА_4 , при чому вказали останньому про протиправність даних дій, так як ТзОВ НПП «СІРІОН» не має дозволу та прав на отримання, придбання деревини класів А,В та С.

В подальшому, того ж дня ОСОБА_4 спільно із невстановленими на даний час особами, організував та забезпечив прибуття вантажного автомобіль марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 , який перебуває у володінні та користуванні фізичної особи-підприємці ОСОБА_10 до місця завантаження деревини, а саме території верхнього складу лісництва ім. Мауера, куди розміщувалась зрубана лісопродукція із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. ОСОБА_11 .

В подальшому, того ж дня, ОСОБА_4 не зважаючи, що його вказані підлеглі відмовились виконувати його незаконну вказівку та здійснювати документальне оформлення відвантаження зазначеної ділової деревини та фактичне відвантаження, надав вказівку ОСОБА_7 здійснити організацію завантаження лісопродукції із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва, класу А,В,С та В на транспортний засіб марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 .

У свою чергу, ОСОБА_7 діючи за вказівкою та дозволом начальника Берегівського Надісництва ОСОБА_4 та діючи на користь останнього, шляхом використання належної йому спецтехніки (маніпулятор) для завантаження та розвантаження лісопродукції під керуванням найманого працівника ОСОБА_12 , здійснив організацію навантаження лісопродукції класу А,В та С загальною кубомасою 17,05 м.куб із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва на транспортний засіб марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність та з метою реалізації свого злочинного плану шляхом реалізації вказаної лісопродукції класів А,В,С під виглядом деревини класу D на свою користь та користь третіх осіб, спільно із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, організував незаконне перевезення вказаної лісопродукції до території підприємства ТОВ «Сітка Захід Україна» що за адресою: м. Мукачево, вул. Івана Франка бічна,46 Закарпатської області.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що раніше до призначення на посаду начальника Надлісництва, ОСОБА_4 займався підприємницькою у сфері реалізації лісопродукції, відповідно близько двох років тому, точної дати та часу не встановлено, однак не пізніше 15.03.2023 року, організував створення та реєстрацію підприємства ТОВ «Євро Холдинг» основним видом діяльності якого є оптова торгівля деревиною та ін. (квед 46.73), залучивши формально власником ОСОБА_13 , та в подальшому 02.07.2024 року залучено уповноважену особу тобто директора ОСОБА_14 , які фактично (як засновник та директор) не здійснювали будь яку господарську діяльність вказаного підприємства, а фактично організацією даного підприємства займався ОСОБА_4 .

Відповідно в подальшому, 17.04.2025, ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного плану, та отримання неправомірної вигоди у вигляді придбання вказаної деревини на свою користь та спільну користь інших співучасників злочинної схеми, а також з метою подальшої її реалізації (продажу), залучив до злочинної діяльності свого знайомого ОСОБА_15 з метою організації та підготовки останнім відповідних товарно-транспортних накладних на попередньо незаконно відчужену лісопродукцію у вигляді колод деревини породи Дуб у кількості 17,05 м.куб класів А,В,С,D а також з метою підшукання покупців даної лісопродукції.

Надалі, ОСОБА_15 діючи за вказівкою ОСОБА_4 та діючи на користь останнього, організував та підготовив товарно-транспортну накладну №18 від 17.04.2025, згідно якої вантажовідправником є ТОВ «Євро Холдинг» а вантажоодержувачем являється ТОВ «ДІП-РУТС» та останньому відвантажено вказану лісопродукцію. Надалі вказану ТТН було передано водієві транспортного засобу марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 ОСОБА_16 для здійснення безпосереднього перевезення до ТОВ «ДІП-РУТС».

В подальшому, після організації документального оформлення ТТН, в другій половині дня 17.04.2025 перевізником ФОП ОСОБА_10 та водієм ОСОБА_16 було організовано перевезення вказаної лісопродукції за допомогою вказаного вантажного автомобіля із ТОВ «Сітка Захід Україна» що за адресою: м. Мукачево, вул. Івана Франка бічна,46 Закарпатської області до м. Луцька Волинської області, однак близько 22.00 год. транспортний засіб марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 було затримано правоохоронцями на автодорозі М06 «Київ-Чоп» на станції поста поліції в с. Нижні Ворота Мукачівського району.

Досудовим розслідуванням встановлено, що загальна вартість лісопродукції породи Дуб у кількості 17,05 м. куб класів А,В,С та D яку 11.04.2025 начальник Берегівського Надлісництва ОСОБА_4 незаконно розпорядився відвантажити із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва суб`єктам господарювання, які не мали законних підставі на придбання даного сорту деревини, становить 922 649,44 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи службовою особою правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем шляхом перевищення своїх повноважень, діючи умисно, у період із 11.04.2025 по 17.04.2025 організував незаконну реалізацію, продаж лісопродукції породи Дуб у кількості 17,05 м.куб класів А,В та С із кварталу 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва суб`єктам господарювання, чим матеріальної шкоди філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» у вигляді 922 649,44 грн., що відповідно до примітки ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та інших юридичних осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами та матеріалами кримінального провадження: оглядом місця події від 17.04.2025 згідно якого було виявлено та вилучено вищевказану необліковану деревину; оглядом місця події від 18.04.2025 в ході якого оглянуто та визначено кількість деревини; поколодною специфікацією контрольного заміру від 18.04.2025 по франко-верхньому складу згідно якої вилучена вартість вилученої деревини становить 922 649,44 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який є фіктивний власник ТОВ «Євро Холдинг», підприємство якому незаконно відчужено деревину; оглядом лісосіки від 30.04.2025, що у кварталі 33 виділу 18 ділянки 5 лісництва ім. Мауера Берегівського Надлісництва в ході чого зафіксовано місце безпосереднього відвантаження лісодеревини; допитами свідка ОСОБА_9 , який є майстром лісозаготівельних робіт та який був безпосереднім свідком незаконного відвантаження деревини за вказівкою начальника надлісництва ОСОБА_4 ; допитом свідка ОСОБА_8 від 13.06.2025, який є помічником лісничого та який також спільно із ОСОБА_9 був свідком вказаних обставин; актом складеним з результатом проведення контрольного заходу у Берегівському надлісництві від 30.04.2025 в ході якого зафіксовано порушення на зазначеній ділянці; допитом свідка ОСОБА_17 від 12.06.2025, який в ході допиту вказав про протиправну діяльність ОСОБА_4 , яку останній організував із суб`єктами підприємницької діяльності щодо відчуження лісопродукції із Берегівського надлісництва; допитами свідка ОСОБА_14 який повідомив, що був фіктивним керівником ТОВ «Євро Холдинг», яке фактично належало ОСОБА_4 та іншим довіреним особам останнього; допитом свідка ОСОБА_18 , який є трактористом надлісництва та який вказав обставини навантаження деревини на вказаний вантажний засіб; аналітичною довідкою відносно руху вантажного автомобіля марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 , який перевозилась лісопродукція із лісосіки надлісництва; оглядом відеозаписів із камер відеоспостереження території ТОВ «Сітка Захід» де зберігалась деревина після її незаконного відчуження із надлісництва; оглядом відеозаписів із камер відеоспостереження вулиць по яким зафіксовано рух вказаної вантажівки; оглядом мобільного телефону належний перевізнику ОСОБА_10 ; оглядом мобільного телефону належного ОСОБА_19 ; допитом свідка ОСОБА_20 , яка надає бухгалтерські послуги підприємцям та яка повідомила, що підготувала товарно-транспортну накладну на вказану деревину за просьбою довіреної особи ОСОБА_4 та іншими в сукупності матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_4 , як підозрюваного у вчиненні тяжкого корупційного злочину, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, заявників інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час, встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Вважає, що інший запобіжний захід не забезпечить дієвого впливу на поведінку підозрюваного

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_21 заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що підозра повідомлена ОСОБА_4 необґрунтована та не підтверджена доказами, не встановлено належними доказами розміру збитків та шкоди. Крім того, ризики зазначені в клопотанні необґрунтовані. Просив врахувати характеризуючі дані відносно ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, не має наміру ухилятися від слідства, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000080 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

26 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000080 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та інших юридичних осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам держави, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Запобіжний захід має обиратися виключно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 та іншими нормами КПК України, а також щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу з будь-якою іншою метою, наприклад, з метою покарання особи за кримінальне правопорушення, з метою добитися показань стосовно її причетності до кримінального правопорушення тощо неприпустиме.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та яке у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: наказ №07-к від 13.01.2025; довіреність №185 від 31.01.2025; положення про Берегівське надлісництво філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; посадова інструкція начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного ДП «Ліси України»; протокол огляду місця події від 17.04.2025, згідно якого було виявлено та вилучено необліковану деревину; протокол огляду місця події від 18.04.2025, в ході якого оглянуто та визначено кількість деревини; поколодна специфікація контрольного заміру від 18.04.2025 по франко-верхньому складу згідно якої вилучена вартість вилученої деревини становить 922 649,44 грн.; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 18.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , який є фіктивний власник ТОВ «Євро Холдинг», підприємство якому незаконно відчужено деревину; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 12.05.2025; протокол огляду місця події від 30.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який є майстром лісозаготівельних робіт та який був безпосереднім свідком незаконного відвантаження деревини за вказівкою начальника надлісництва ОСОБА_4 ; протокол огляду місця події від 01.05.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 25.04.2025; аналітична довідка відносно руху вантажного автомобіля марки «Volvo» державна реєстрація НОМЕР_1 із причепом марки «КRОNЕ» державна реєстрація НОМЕР_2 , який перевозилась лісопродукція із лісосіки надлісництва; протоколи огляду предмету від 05.06.2025; протокол огляду предмету від 30.05.2025; протокол огляду предмету від 26.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 09.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 14.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 17.05.2025; акт складений за результатми проведення контрольного заходу у Берегівському над лісництві Філії «Карпатський лісовий офіс» від 30.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 17.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 12.06.2025; вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Щодо посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для визнання на даному етапі підозри необґрунтованою повинні бути обставини, які б беззаперечно та прямо стверджували б, що версія сторони обвинувачення є неспроможною. При цьому такі факти мали б вказувати, що правова позиція захисту є єдиноможливою в даному конкретному випадку й інша версія подій є малоймовірною. Позиція сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та надані підозрюваним пояснення, не є настільки неспростовними та однозначними, що давали б змогу дійти висновку про необґрунтованість підозри.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваним, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати свідків експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, працює на посаді начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має ряд захворювань, зокрема: астигматизм міопічний обох очей, гіпертонічна ангіопатія ІІ-ІІІ, остеохондроз хребта, раніше не судимий.

Разом з тим, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, то слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Приймаючи до уваги, що в ході розгляду клопотання було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, зважаючи на обставини встановлені в ході розгляду клопотання та наведені вище дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Із матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 22:00 по 06:00; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Такий запобіжний захід, з урахуванням встановлених під час судового розгляду клопотання обставин, на думку слідчого судді, є цілком співмірним, відповідає особі підозрюваного, відповідатиме інтересам досудового розслідування та є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 22:00 по 06:00;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 22 серпня 2025 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 22 серпня 2025 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1