Провадження 1-кс/127/7090/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

спеціаліста ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області заяву ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 21.05.2025 о 10:00 заявника викликав на прийом оперуповноважений ОСОБА_8 та запропонував заявнику переселитись до засудженого ОСОБА_9 (камерне приміщення №192). Заявник ОСОБА_8 пояснив, що у нього з засудженим ОСОБА_10 не ті стосунки, щоб разом мешкати в одному приміщенні, зокрема різний вік, захворювання, відношення до релігії, мовний бар`єр, різні інтереси. Для переконання заявник та оперуповноважений ОСОБА_8 , відвідали засудженого ОСОБА_11 , який підтвердив доводи заявника та в категоричній формі заявив, що перебувати в одному камерному приміщенні вони не можуть і наголосив, що у нього є домовленість із засудженим ОСОБА_12 , з яким вони разом мешкали не один раз. Після цього заявник повернувся в камерне приміщення №186, в якому він мешкає разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , з якими у заявника склались добрі стосунки.

О 14:00 год., в камерне приміщення №186 з`явився начальник відділення соціально-психологічної служби майор вн. служби ОСОБА_15 і сказав, щоб заявник збирав речі та готувався до переміщення в камерне приміщення № 192 до ОСОБА_11 вн. служби ОСОБА_15 заявник доповів про попереднє спілкування, яке відбулось між оперуповноваженим ОСОБА_16 і засудженим ОСОБА_10 у присутності заявника. На пояснення ОСОБА_3 майор вн. служби ОСОБА_15 відреагував агресивно, не контролював лексику, висловлювався нецензурно і з погрозами, після чого залишив камерне приміщення №186

Близько 14:30-15:00 год. майор вн. служби ОСОБА_15 знову навідався в камерне приміщення №186 у супроводі чергової зміни наглядачів, черговим по корпусу ОСОБА_17 та ще двома молодими інспекторами. Майор вн. служби ОСОБА_15 наказав заявнику вийти з камерного приміщення №186, що заявник зробив, а співкамерникам ОСОБА_18 і ОСОБА_19 наказав збирати речі заявника. Весь цей процес фіксував на боді камеру черговий по корпусу максимального рівня безпеки ОСОБА_20 від початку до його завершення.

Після того як заявник вийшов з камерного приміщення, майор вн. служби ОСОБА_15 викрутив заявнику назад праву руку і в такому положенні заявника потягли по коридору до камерного приміщення №192, де мешкає засуджений ОСОБА_21 . Коли відкрили камерне приміщення №192, ОСОБА_22 стояв в проході в камерне приміщення і в категоричній формі заявив майору вн. служби ОСОБА_15 , що вони з ОСОБА_3 не можуть перебувати у приміщенні разом, із ряду об`єктивних причин про які попередньо повідомлялося неодноразово. Після чого майор вн. служби ОСОБА_15 наказав засудженому ОСОБА_23 покинути камерне приміщення, а як тільки ОСОБА_22 його покинув, майор вн. служби ОСОБА_15 заламав заявнику руки до лопаток, став підбивати ноги та заштовхувати заявника в камерне приміщення № 192. Після того як майору вн. служби ОСОБА_15 не вдалось вчинити протиправний вчинок (заштовхати в камерне приміщення №192) він оголосив, що буде застосовувати спец. засоби, але для цього йому потрібно отримати дозвіл вищого керівництва ДУ «Вінницька УВП (№1)».

О 15:15 год. заявника та засудженого ОСОБА_11 доправили до корпусного приміщення на 4 поверх спецкорпусу. Майор вн. служби ОСОБА_15 по телефону намагався зв`язатися з тим, хто дасть дозвіл на застосування спец. засобів. Коли черговий по установі відмовився надавати дозвіл, майор вн. служби ОСОБА_15 звернувся до заступника начальника по соціально-психологічній роботі підполковника вн. служби ОСОБА_24 , але останній повідомив, що це не в його компетенції і він йому запропонував щось інше. В той час, як майор вн. служби ОСОБА_15 продовжував шукати хто б йому надав дозвіл на використання спец. засобів у заявника стався серцевий криз, було викликано фельдшера Вінницької ММЧ-1 ОСОБА_25 , який зафіксував недугу та ввів ін`єкцію «Магнезію», після чого заявника доправили в камерне приміщення № 186.

О 16:20 год. в камерне приміщення № 186 знову з`явився майор вн. служби ОСОБА_15 в супроводі працівників відділу режиму і охорони та заявив, що в камерному приміщенні №186 буде проведено обшук по причині, що полягає у незаконному направленні електронного листа за належністю. Вказані обставини фіксувалось працівниками ДУ «Вінницька УВП (№1)» на боді камеру.

Заявником були надані пояснення працівникам відділу режиму і охорони про те, що зазначені повідомлення направлялися через особисту електронну пошту, яка зареєстрована в ДУ «Вінницька УВП (№1)», що правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань заявник не порушував, а діяв від ситуації яка склалась і вважає, що його життя в небезпеці.

На пояснення заявника працівники відділу РіО уваги не звернули, вивели з камерного приміщення ОСОБА_26 та ОСОБА_27 на коридор і стали проводити обшук камерного приміщення, не пояснюючи що саме шукають. Працівник відділу ІТЗО проводив огляд інформації планшетних комп`ютерів заявника та його співкамерників. Нічого не виявивши, працівники відділу РіО та відділу ІТЗО покинули камерне приміщення без будь-яких зауважень.

На думку заявника майор вн. служби ОСОБА_15 із помсти за те, що заявник його облічив у корупційних діяннях, в бездіяльності щодо проведення з засудженими соціально-виховної роботи, щодо не направлення кореспонденції засуджених за належністю, щодо незабезпечення належних умов утримання засуджених, щодо незаконного вилучення речей вчиняє діяння та підбурює на вчинення протиправних дій своїх підлеглих.

Постановою начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» від 12.02.2015 заявника переведено з приміщень камерного типу для тримання двох осіб до багатомісних приміщень камерного типу, згідно ст.ст. 10, 151-1 КВК України (засуджений ОСОБА_22 утримується один в двомісному приміщенні камерного типу).

Рішенням комісії ДУ «Вінницька УВП (№1)» від 08.08.2024 (протокол №7) вирішено направити матеріали до Вінницького міського суду Вінницької області щодо можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, згідно вимог ст. 82 КК України, як засудженого, що став на шлях виправлення. Затверджено «Висновок щодо оцінки ступеня виправлення засудженого» - загальний бал ступеня виправлення складає 79 балів.

На підставі викладеного, заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю заяву в порядку ст. 206 КПК України задовольнити, зобов`язати орган досудового розслідування провести розслідування фактів кримінальних правопорушень зазначених у заяві ОСОБА_3 , забезпечити невідкладне, незалежне медичне обстеження стану здоров`я ОСОБА_3 та зобов`язати начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» забезпечити ОСОБА_3 безпеку.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав за обставин викладених у ній, додатково слідчому судді пояснив, що він неодноразово звертався до керівництва ДУ «Вінницька УВП (№1)» та прокуратури із скаргами на дії майора вн. служби ОСОБА_15 , вважає, що до нього було застосовано насильство та катування, ОСОБА_15 упереджено ставиться до нього та застосовує фізичну силу, а тому просив слідчого суддю заяву задовольнити у повному обсязі.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_3 та просив слідчого суддю її задовольнити.

Представник ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_5 заперечив проти задоволення даної скарги, слідчому судді пояснив, що наказ про переведення ОСОБА_3 , в інше камерне приміщення наразі є скасованим, окрім того зазначив, що в ДУ «Вінницька УВП (№1)» наявна медична частина, котра забезпечується усіма необхідними ліками, засобами та обладнанням, де засудженні проходять медичні огляди та отримують медичну допомогу, у разі неможливості провести огляд або забезпечити належну медичну допомогу у даній медичній частині ставиться питання про транспортування засудженого до іншого лікувального закладу, разом з тим, у разі якщо засуджений не довіряє медичним працівникам установи через неприязні стосунки або з інших причин останній не позбавлений можливості за власний рахунок залучити лікаря, який буде допущений до засудженого відповідно до вимог законодавства України, або пройти медичне обстеження в приватній медичній установі на його вибір яка буде оплачена за його рахунок, проте ОСОБА_3 за медичною допомогою до медичної частини не звертався та за власний рахунок лікаря не залучав. Окрім того пояснив, що щодо упередженого ставлення працівника ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_15 йому нічого не відмово, проте ОСОБА_3 засуджений до довічного позбавлення волі, а тому має бути забезпечено максимальний рівень безпеки, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні заяви. Надав слідчому судді матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 для їх дослідження.

Спеціаліст лікар-терапевт ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_6 слідчому судді пояснила, що за час відбування покарання ОСОБА_3 неодноразово відмовлявся від проходження систематичних профілактичних оглядів. 21.05.2024 ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на підвищений тиск, був викликаний черговий лікар, вказану обставину зафіксовано, 23.05.2025 було проведено обстеження засудженого ОСОБА_3 за його зверненням, за результатом якого погіршення стану здоров`я встановлено не було, призначено лікування. Додатково зазначила, що за зверненнями ОСОБА_3 проводяться його медичні обстеження лікарями установи, з використанням наявних апаратів для обстеження, разом з тим, у випадку неможливості проведення необхідного обстеження засуджених переправляють для такого обстеження у інші установи, які краще забезпечені необхідними засобами, зокрема у Стрижавську виправну колонію №81.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення заяви, слідчому судді пояснив, що за зазначеними у заяві ОСОБА_3 обставинами на даний час внесено відомості до ЄРДР, та вказані обставини будуть перевірені в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження, разом з тим зазначив, що профілактичні обстеження засуджених проводяться двічі на рік, або за зверненнями самих засуджених зі скаргами на стан здоров`я, за зверненнями ОСОБА_3 були проведені медичні обстеження, а тому в задоволенні заяви у даних частинах просив відмовити, разом з тим пояснив, що він не заперечує проти задоволення заяви в частині забезпечення ОСОБА_3 безпеки з метою недопущення здійснення тиску на засудженого. Додатково надав слідчому судді витяг з ЄРДР за № 0000283 від 11.06.2025

Дослідивши матеріали скарги та особової справи ОСОБА_3 , заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини передбачені ст. 206 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно з ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч. 6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Статтею 5 Загальної декларації прав людини визначено, що ніхто не повинен зазнавати тортур, або жорстокого, нелюдського, або такого, що принижує його гідність, поводження і покарання.

Відповідно до статті 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Аналіз практики ЄСПЛ приводить до висновку, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також накладає процесуальний обов`язок проводити «ретельне і ефективне розслідування», якщо особа пред`являє «скаргу, що підлягає доведенню» на жорстоке поводження в порушення статті 3 Конвенції. Обов`язок розслідування розповсюджується на твердження про жорстоке поводження, вчинене як приватними особами, так і представниками держави.

Процесуальний обов`язок також вимагає, щоб, якщо факти справи це виправдовують, розслідування має приводити до порушення ефективного кримінального, дисциплінарного чи іншого подібного провадження по застосуванню закону до осіб, які є винними у жорстокому поводженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за доцільне проведення перевірки обставин викладених у заяві ОСОБА_3 , в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Як встановлено в судовому засіданні на даний час за обставинами викладеними у заяві ОСОБА_3 внесено відомості до ЄРДР за № 0000283 від 11.06.2025.

Таким чином, саме в рамках вже наявного кримінального провадження № 0000283 внесеного до ЄРДР 11.06.2025 буде перевірено факт можливих неправомірних дій працівника ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_15 , буде надано оцінку таким діям та в разі підтвердження вказаних обставин притягнуто до відповідальності осіб причетних до протиправних дій згідно з вимогами чинного законодавства.

Вищенаведене свідчить, що заява ОСОБА_3 у даній частині є недоведеною та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, враховуючи обставини зазначені у заяві ОСОБА_3 , осіб котрі можуть бути причетним до неправомірних дій, слідчий суддя вважає, що з метою недопущення протиправного тиску на засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із його заявою, необхідно зобов`язати начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» забезпечити безпеку життя та здоров`я засудженого ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до п. 135 Рішення ЄСПЛ у справі «Кушнір проти України» від 11.03.2014 року (заява № 42184/09), Суд зазначає, що влада повинна забезпечити всеосяжне спостереження за станом здоров`я затриманого та його лікування під час перебування під вартою, своєчасні і правильні діагнози й лікування та, якщо цього вимагає медичний стан ув`язненого, регулярний і систематичний контроль і всебічну терапію, спрямовану, по можливості, на лікування захворювань затриманого або запобігання їх загостренню, а не на усунення симптомів. Влада повинна також показати, що були створені всі необхідні умови для призначеного лікування. У той самий час при оцінці адекватності лікування слід керуватися перевіркою на належне старання, бо зобов`язання держави надати лікування важко хворому затриманому є зобов`язанням дії, а не зобов`язанням результату.

Викладені в рішеннях Європейського Суду вимоги, є такими, що підлягають обов`язковому застосуванню відповідними державними інституціями, для забезпечення належного медичного обстеження та лікування будь-якої особи, яка тримається під вартою, тобто знаходиться під юрисдикцією держави.

Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під час перебування під вартою чи позбавлення свободи; забезпечити своєчасність та правильність діагнозів та догляду; а також, у разі необхідності та залежно від характеру захворювання, забезпечити регулярний та систематичний нагляд, який включає в себе всебічний план лікування, що має бути спрямований на лікування захворювань ув`язненого та запобігання їх погіршення, а не на усунення симптомів. Державні органи також повинні довести, що були створені умови, необхідні для призначеного лікування, щоб це лікування було дійсно отримано.

Законодавством України передбачено порядок здійснення контролю за станом здоров`я засуджених, зокрема проведення планових профілактичних медичних оглядів двічі на рік та позапланових медичних оглядів у разі звернення засуджених із скаргами на стан здоров`я.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, за кожним зверненням ОСОБА_3 , до медичної частини, котра діє при ДУ «Вінницька УВП (№1)» останньому проводяться медичні огляди стану здоров`я, у разі необхідності призначається відповідне лікування, здійснюється фіксація стану здоров`я засудженого, відповідно до чинного законодавства. Підстав вважати, що ОСОБА_3 не отримує належного медичного обстеження та лікування на даний час, немає.

Окрім того слідчий суддя звертає увагу, що нормами законодавства України передбачено порядок дій, у разі неможливості надання медичною частиною яка діє при установі виконання покарань необхідної медичної допомоги або неможливості проведення медичного обстеження, зокрема переведення засуджених до інших установ виконання покарань, які краще забезпеченні необхідним обладнанням або здійснення огляду, лікування засудженого у приватних медичних клініках та установах, за умови самостійної оплати таких послуг та з врахуванням вимог чинного законодавства. З скаргами на стан здоров`я, огляд та відповідне медичне реагування за якими неможливо провести в умовах діючої при ДУ «Вінницька УВП (№1)» медичної частини заявник не звертався.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 у даній частині є необґрунтованою, недоведеною та такою, що до задоволення не підлягає.

З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та наданих учасниками судового розгляду пояснень, слідчий суддя приходить до висновку, що подана ОСОБА_3 скарга в порядку ст. 206 КПК України підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» забезпечити безпеку життя та здоров`я засудженого ОСОБА_3 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя