печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1554/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укран Абітекс», про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000281 від 09.04.2022,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укран Абітекс», в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт в частині володіння та розпорядження майном, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 у справі №757/53349/23, а саме на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (складові частини об`єкта нерухомого майна: цех, Б, загальна площа (кв.м): 4979.7; склад №2, Г, загальна площа (кв.м): 907.5; цех, Д, загальна площа (кв.м): 2166.5; підсобні приміщення, Р, загальна площа (кв.м): 261.8), що розташований за адресою Закарпатська обл., м. Берегове, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 106-Б, корп. 1, та який належить на праві власності ТОВ «УКРАН АБІТЕКС» (), загальною площею (кв.м): 8315.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102.

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що 10.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2023 у справі № 757/51097/23-к проведено обшук за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 106-Б, корпус 1, де розташований виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що на праві власності зареєстрований за ТОВ «Укран Абітекс» (). Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 у справі №757/53349/23-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 106-Б, корпус 1, де розташований виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «Укран Абітекс» ().

Арешт зазначеної будівлі, накладений ухвалою слідчого судді від 21.12.2023 було скасовано в частині ухвалою суду у справі №757/3189/24 в частині користування будинку, але залишена заборона володіння та розпорядження будівлею.

Арештоване майно не відповідає критерію, визначеному ст.98 КПК України, як речовий доказ, ризики які слугували підставами для накладення арешту перестали існувати, а відтак відпала потреба в такому арешті.

Крім того, жодного процесуального статусу в рамках кримінального провадження власник майна ТОВ «УКРАН АБІТЕКС» не допитувалися в якості свідків та не вчиняли жодних процесуальних дій.

Підозра не пред`являлась, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном. Відтак, представник власника майна вважає, що арешт накладено необґрунтовано та він підлягає скасуванню.

Представник власника майна до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000281 від 09.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 110-2, частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України.

10.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2023 у справі № 757/51097/23-к проведено обшук за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 106-Б, корпус 1, де розташований виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що на праві власності зареєстрований за ТОВ «Укран Абітекс» ().

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 у справі №757/53349/23-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: Закарпатська область, місто Берегове, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 106-Б, корпус 1, де розташований виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «Укран Абітекс» ().

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 вбачається, що підставою для накладення арешту є те, що вказана будівля відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме, можуть бути майном, яке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000281 триває з 2022 року, повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «Укран Абітекс» не вручалися, а відтак підстави для накладення арешту на майно останнього з метою конфіскації відсутні. Даних, які б свідчили про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчому судді не надано.

При цьому органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, належного ТОВ «Укран Абітекс», під арештом.

Таким чином, накладення арешту на зазначене майно є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності відносно завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що сторона обвинувачення не заперечує проти скасування арешту в частині володіння та розпорядження будівлею, що на праві приватної власності належить ТОВ «Укран Абітекс».

За викладених обставин, слідчий суддя враховує процесуальну позицію учасників кримінального провадження щодо згоди із вимогами клопотання, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укран Абітекс», про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000281 від 09.04.2022- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2023 у справі №757/53349/23 року, в частині володіння та розпорядження нерухомим майном, а саме виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (складові частини об`єкта нерухомого майна: цех, Б, загальна площа (кв.м): 4979.7; склад №2, Г, загальна площа (кв.м): 907.5; цех, Д, загальна площа (кв.м): 2166.5; підсобні приміщення, Р, загальна площа (кв.м): 261.8), що розташований за адресою Закарпатська обл., м. Берегове, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 106-Б, корп. 1, та який належить на праві власності ТОВ «УКРАН АБІТЕКС» (), загальною площею (кв.м): 8315.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1