Справа №766/8781/25
н/п 1-кс/766/4780/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтування клопотання.

У провадженні слідчого відділення Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000179 від 24.02.2025, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, працевлаштованого, одруженого, із вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи в резерві Збройних Сил України та належним чином у встановленому законом порядку повідомленим 12.02.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року, ОСОБА_4 було виписано 12.02.2025 бойову повістку про прибуття на 08:00 год. 13.02.2025 до пункту відправки, зі змістом котрої останній ознайомився, однак відмовився виконувати свій військовий обов`язок умисно в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 не з`явився, і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

02 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, що є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 5 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, що підтверджують обґрунтованість підозри.

ОСОБА_4 , , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), у зв`язку із тим, що він підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 5 років, що відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. У зв`язку із викладеним, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 знає де працюють свідки, які під час досудового розслідування надали покази щодо злочинної діяльності останнього. Тому підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно вплинути на свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , з метою зміни їх раніше наданих свідчень та викривлення реальних обставин вчинення кримінального правопорушення для уникнення від кримінальної відповідальності;

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, є наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ст. 336 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 5 років.

Таким чином, вищевказані зібрані в ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З метою належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального правопорушення, та наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ним встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на необґрунтованість та відсутність заявлених у клопотанні ризиків. Також зазначив про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. З цього приводу зазначив про те, що його підзахисний отримав направлення для проходження військової лікарської комісії, пройшов, відповідно до висновку комісії є придатним до військової служби, отримав повістку на 12.02.2025 до ТЦК, з`явився у призначений час, надав висновок ВЛК та співвідношення із прикордонним загоном, в подальшому проходив лікування, про що необхідні документи було надано і в ТЦК, і органу слідства. Про те, що йому необхідно було з`явитися у ТЦК 13.02.2025, йому не було відомо, доказів того, що він про це знав, у слідства немає. У травні 2025 року ОСОБА_4 отримав повторне направлення на ВЛК і після повторного проходження ВЛК, він був визнаний непридатним до військової служби. Виходячи із вказаного, застосування до його підзахисного взагалі будь-якого запобіжного заходу є необґрунтованим. Щодо наявності ризиків вказав, що докази того, що ОСОБА_4 намагається або мав якісь намагання скриватися від слідства чи суду, у сторони обвинувачення відсутні, а свідки у справі це працівники ТЦК, не зрозуміло яким чином ОСОБА_4 має на них впливати. Просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеності наявності ризиків.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, пояснив, що нікуди не збирався тікати, прибував за кожною вимогою слідчого. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

02.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зазначеними у клопотанні, дослідженими у судовому засіданні та під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

Щодо ризиків, то слідчий з прокурором у клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України.

У клопотанні зазначено ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вимоги до клопотання про застосування запобіжних заходів визначені ст.184 КПК України. Згідно вимог вказаної норми КПК України клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа. А основну частину клопотання має містити посилання на один або кілька ризиків та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, визначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Тобто слідчий прокурор повинні викладати фактичні обставини, які вказують на існування ризиків, і на підставі цих фактичних обставин робити висновок про наявність певного ризику, мали б статися якісь події, які б насторожили слідчого, що підозрюваний може не виконувати процесуальні обов`язки або уникати слідства, і це дало б слідчому підстави для звернення до суду із клопотанням.

В даному випадку нічого такого після повідомлення ОСОБА_4 про підозру не відбувалося, але слідчий чомусь звернувся із клопотанням.

Ризики, зазначені слідчим з прокурором є надуманими, не підтверджені жодними доказами. За своїм змістом обґрунтування ризиків є стандартним набором формальних фраз, не підкріплених жодними конкретними фактами у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, щодо ризику впливу на свідків. Всі свідки є працівниками ТЦК. І при цьому слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 «знає де працюють свідки, які під час досудового розслідування надали покази щодо злочинної діяльності останнього, тому підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків… з метою зміни їх раніше наданих свідчень та викривлення реальних обставин вчинення кримінального правопорушення для уникнення від кримінальної відповідальності». Таке обґрунтування ризику з урахування статусу свідків виглядає абсурдним.

Щодо ризику переховування, то з урахуванням характеру кримінального правопорушення, якби підозрюваний мав можливість сховатися, то вже зробив це, не дочікуючись підозри.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що не існує жодного із заявленим прокурором ризиків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.131 КПК України запобіжні заходи є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурором не було доведено потребу досудового розслідування у застосуванні до підозрюваного такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, не було доведено, що застосуванням такого запобіжного заходу може бути виконане якесь завдання при досудовому розслідуванні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити слідчому СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1