Справа № 192/1307/25
Провадження № 1-кп/192/172/25
В И Р О К

Іменем України

28 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження в залі суду в с-щ Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000073, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 2 групи, має середню освіту, незаміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, громадянка України, не військовозобов`язана, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у вересні 2024 року, більш точної дати та часу під час дізнання не встановлено,помітила, що в розташованому по сусідству житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ніхто досить тривалий час не мешкає. Достовірно розуміючи, що вказане домоволодіння є власністю інших осіб та жодного права користування чи володіння в неї вказаним майном не має, розробила злочинний план, направлений на незаконне проникнення до житла з метою вселення у зазначений вище будинок сторонніх осіб.

Так, ОСОБА_3 у невстановлені під час дізнання дату та час, але не пізніше 26 квітня 2025 року, більш точного часу під час дізнання не встановлено, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, достовірно знаючи, що у ОСОБА_4 мається на зберіганні ключ від вказаного будинку, прибула за місцем його мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , запевнивши ОСОБА_4 , що отримала дозвіл власниці - потерпілої ОСОБА_5 на вселення до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Далі, ОСОБА_4 не бувши обізнаним в протиправних намірах ОСОБА_3 на проникнення до житла, передав останній ключі від вхідних дверей вказаного будинку.

Після цього, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, перебуваючи на території подвір?я розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою раніше отриманого шахрайським шляхом ключа від вхідних дверей будинку, ОСОБА_6 відчинила їх та незаконно проникла в середину вказаного будинку.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом з таких підстав.

22 травня 2025 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, затверджений прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 .

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченої та захисника адвоката ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими під час дізнання обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за її відсутності.

До обвинувального акту додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_8 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження, а вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не встановлено.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 судом встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої, є щире каяття та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи безстроково по загальному захворюванню, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до вчиненого вважає, що їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, що на думку суду є достатнім покаранням, оскільки інші більш суворіші види покарання є недоцільними з огляду на наявність обставини, яка пом`якшує покарання та визнання своєї винуватості обвинуваченою.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1