Справа № 638/9054/25
Провадження № 1-в/638/577/25
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 12 вересня 2023 року Зарічним районним судом міста Суми за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 28.09.2022 у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років 3 (три) місяці.

Обраний запобіжний захід до вступу вироку у законну силу не змінювати, але не більше ніж до 09.11.2023.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 12 вересня 2023 року, зарахувавши у строк відбуття покарання період тримання під вартою з 02 лютого 2023 року до 11 вересня 2023 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Ухвалою від 27.09.2023 року Ковпаківського районного суду міста Суми уточнити термін перебування під вартою засудженого за попереднім вироком Зарічного районного суду міста Суми від 22.03.2019 - з 23.07.2018 по 23.06.2020 включно, тобто 1 рік 11 місяців.

Уточнити термін перебування під вартою засудженого за попереднім вироком Зарічного районного суду міста Суми від 05.07.2021 - з 22.02.2021 по 21.10.2022 включно, тобто 1 рік 8 місяців.

Засудженого вважати таким, як відбувшим покарання повністю, за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 28.09.2022, зміненого ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 31.07.2023.

Постановою від 30.05.2024 року колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду вирок Зарічного районного суду міста Суми від 12 вересня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 3 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_4 змінено: виключено рішення про призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК.

Вважати ОСОБА_4 за судженим за ч.2 ст. 15 і ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, призначеного йому судом першої інстанції на підставі ч.1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень.

У решті судові рішення залишено без зміни.

Початок строку: 12 вересня 2023 року. Кінець строку: 03 квітня 2028 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 12 вересня 2023 року Зарічного районного суду міста Суми ОСОБА_4 вчинив дії, які виразились у таємному, повторному, з корисливих мотивів, вчинені в умовах воєнного стану викраденні чужого майна, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме 4 епізоди:

??17.12.2022 року на суму 384 грн. 00 коп.;

??03.01.2023 на суму 349 грн. 19 коп.;

??09.01.2023 на суму 758 грн.;

??25.01.2023 на суму 1 954 грн. 00 коп.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

??01.01.2022 становить 2 481 грн.;

?10.01.2023 становить 2 684 грн.

Таким чином дії ОСОБА_4 за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 12 вересня 2023 року слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

У зв`язку з чим, установа виконання покарань просить звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначеного вироком Зарічного районного суду міста Суми від 12 вересня 2023 року за епізодами, які мали місце 17.12.2022 року; 03.01.2023; 09.01.2023; 25.01.2023.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі положень ч. ч. 1, 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2022 у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 03.11.2023, вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2023 відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 травня 2024 року вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 3 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_4 змінено: виключено рішення про призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, призначеного йому судом першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень.

У решті судові рішення залишено без зміни.

За вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за ч 4 ст. 185 КК України:

17.12.2022 року на суму 384 грн. 00 коп.;

03.01.2023 на суму 349 грн. 19 коп.;

09.01.2023 на суму 758 грн.;

25.01.2023 на суму 1 954 грн. 00 коп.

Згідно положень ч. ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет Україні на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

1 січня 2022 - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;

1 січня 2023 - 2684 гривні.

Засуджений за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року завдав потерпілим матеріальну шкоду 17.12.2022, 03.01.2023, 09.01.2023, 25.01.2023 злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначених покарань на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року залишається без змін.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року, за ч 4 ст. 185 Кримінального кодексу України за епізодами, які мали місце 17.12.2022, 03.01.2023, 09.01.2023, 25.01.2023, у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1