Справа № 211/2052/24
Провадження № 1-кп/211/199/25
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №0000874 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомихайлівка, Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянин України, з середньою освітою, працює молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки в ДУ «Криворізька виправна колонія №80», одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась у смт. Казанка, Миколаївської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, працює молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки в ДУ «Криворізька виправна колонія №80», заміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 01.08.2008 на підставі наказу начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Миколаївській області від 06.08.2007 №36 о/с, ОСОБА_6 працює на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)».

Працюючи на вказаній посаді, ОСОБА_6 обізнаний з підставами та порядком застосування таких заходів примусу, передбачених ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» як фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону України «Про національну поліцію», застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства і держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або загрози заподіяння шкоди.

Так, 20.07.2023, в період часу приблизно з 18.30 год. до 19.15 год., перебуваючи на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 між сусідами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , виникла сварка на побутовому ґрунті, яка супроводжувалася взаємними образами. При цьому був присутній чоловік ОСОБА_11 , ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час сварки, яка переросла в бійку, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_4 та маючи умисел на заподіяння фізичного болю та тілесних ушкоджень останньому, нанесла тому кулаками не менше 4 ударів в область обличчя, після чого ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_7 руками, від чого та впала на асфальтне покриття.

Після цього ОСОБА_6 , який був присутній при бійці ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , невірно тлумачачи необхідність захисту дружини та припинення бійки шляхом застосування сили до ОСОБА_4 , який не був ініціатором бійки, підбіг до ОСОБА_4 ззаду, схопив того за праву руку, та, не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , хоча міг і повинен був їх передбачати, з силою завів праву руку ОСОБА_4 за спину, скрутивши руку, при цьому заподіявши тому тілесні ушкодження у вигляді вивиху голівки правої плечевої кістки та поклавши ОСОБА_4 на асфальтне покриття на живіт. утримував того.

При цьому в результаті необережних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 згідно висновків судово-медичної експертизи № 1229, проведеної Криворізьким районним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вивиху голівки правої плечевої кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Після цього, коли ОСОБА_4 утримувався ОСОБА_6 лежачі на животі на асфальті, з закрученою за спиною рукою, ОСОБА_7 стоячи над ОСОБА_4 , нанесла тому не меш як 5 ударів руками і ногами в область голови, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, заподіявши останньому фізичний біль та тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Бійка була припинена сусідами, яка розборонили ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

В результаті умисних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 згідно висновків судово-медичної експертизи № 1229, заподіяно синці голови та обличчя, садна обличчя, правого ліктьового та лівого колінного суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину не визнала, заявлений цивільний позов не визнала. Суду показала, що вона з чоловіком та старшим сином 20.07.2023 року знаходились біля подвір`я, вийшов ОСОБА_4 почав ображати нецензурно висловлюватись, погрожувати, він був не тверезий, за те, що кілька днів тому назад вони зробили йому зауваження, що його теща залізла до городу, порвала зелені яблука та викинула. Сказав, що найме людей, щоб їх вивезли та закопали. Вона не витримала, підбігла до нього, нанесла ляпаси по обличчю, штовхала, він вдарив її кулаком у підборіддя та штовхнув у живіт, вона впала, підбіг її чоловік, заламав руку потерпілому та утримував його. Вибігли сусіди. Коли вона лежала підбіг її чоловік, вона махала ногами та руками, можливо і попала по потерпілому. Чоловік ударів потерпілому не наносив. Коли вибігли сусіди розтягли їх. Потерпілий підвівся та пішов додому. Вони шукали ланцюжок чоловіка, який порвав потерпілий. Хвилин через 20 син потерпілого відвіз його до лікарні знімати побої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, зазначив, що ні в чому не винен, цивільний позов не визнав. Суду показав, що 20.07.2023 року приблизно о 18.30 годині вони працювали біля подвір`я з дружиною та старшим сином. Вийшов потерпілий, почав їх ображати. Дружина зробила зауваження, щоб закрив рота, інакше дасть йому. Потерпілий не замовкав. Вона підійшла до нього, штовхнула, вдарила по обличчю пару раз ладошками. ОСОБА_4 вдарив кулаком її в бороду та штовхнув в живіт, вона впала, забила спину. Він підбіг, заламав руку потерпілому, поклав його на землю та утримував. Потерпілий мотиляв ногами, намагався вдарити, він не пам`ятає щоб наносив удари потерпілому. Потерпілий на плече не жалівся, вибігли сусіди, розняли їх, потерпілий підвівся та пішов додому, а пізніше син відвіз його до лікарні. Сусіди з 2007 року кажуть їм, що вони тут ніхто.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їх винуватість повністю підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий суду показав, що з обвинуваченими проживають по сусідству, навпроти. Влітку 2023 року він зробив ОСОБА_13 зауваження за те, що вони сказали, що теща в них зірвала яблуко, що навіщо через це влаштовувати скандал, та сказав, щоб воно в них все згнило. Лясова кинулась на нього, царапала, кусала, почала бити у висок, він відштовхнув її, вона відлетіла, впала, ззаду підбіг її чоловік, який стояв і все спостерігав, схопив його за ліву руку, він впав боком. Потім він тримав, а ОСОБА_13 била кулаками, ногами, в обличчя. В плечі був сильний біль, коли впав. Раніше проблем не було з плечем. Коли впав, то ненадовго втратив свідомість. Він проживає близько 20 років у будинку, раніше в них були нормальні відносини. Сусіди відтягли, викликали швидку допомогу. Все тривало хвилин 10. Свідки стояли поруч і все бачили. сусідка знімала, але не все. вибачення ніхто не просив, просив призначити суворе покарання та задовольнити цивільний позов.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що проживає по сусідству з 2014 року. Лясові завжди сваряться з усіма. 20.07.2023 року вона знаходилась на своєму подвір`ї, ОСОБА_13 були на своєму. Почула крики, вийшла, баила, що стоїть ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , ОСОБА_17 лежить. В неї є відео, де ОСОБА_17 лежить, а вони його б`ють. Підійшов ОСОБА_18 , почав їх розтягувати. Вона забрала ОСОБА_19 , яка була на емоціях. Вони стояли, а ОСОБА_16 продовжував битися з ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_17 почав підводитись, ОСОБА_16 ще раз вдарив його. Це було на дорозі між їх дворами. Коли вона побачила: ОСОБА_20 лежав, лежала і ОСОБА_21 , вони наносили удари ОСОБА_17 і руками і ногами, не давали йому можливості вдарити. Вона знімала на телефон. Вона не бачила, як ОСОБА_20 опинився на землі. До цього випадку ОСОБА_17 не скаржився на болі в плечі.

Допитаний свідок ОСОБА_22 суду показав, що сиділи на бордюрі він, сусід дядя ОСОБА_23 . Вийшов дід ОСОБА_24 та стався конфлікт з ОСОБА_13 , потім побились. Він відтягав ОСОБА_16 та ОСОБА_19 від діда ОСОБА_24 , потім вибігла ОСОБА_25 , вона відтягувала ОСОБА_19 , а він ОСОБА_16 . На вулиці було світло. У діда ОСОБА_24 теща у віці, вона зірвала яблука у Лясових. Коли вийшов дід ОСОБА_24 , на нього напали, щоб дивився за тещею, спочатку словами, а потім ОСОБА_21 підбігла до нього та вдарила його в обличчя, ніби кулаком, дід її відштовхнув, підбіг ОСОБА_16 , схопив діда за руку позаду, а ОСОБА_21 почала бити його по обличчю, він впав, і вдарила 2 рази ногою в обличчя. Він підбіг, відтягував ОСОБА_19 , бив ОСОБА_16 , відтягував ОСОБА_16 , біла ОСОБА_21 . Потім вийшла ОСОБА_25 і вони тоді їх розтягли. Потерпілого завалив ОСОБА_16 , заломив руки, він був зверху. Після чого потерпілий жалівся на біль у плечі.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що він проживає по сусідству з ОСОБА_13 та ОСОБА_17 . Влітку 2023 року, сидів на вулиці, з ним була же одна жінка. Подія відбувалась в ясну погоду в 5-10 метрах від нього. Скандалили обвинувачені з потерпілим через те, що теща ОСОБА_17 зайшла в город та вирвала яблука. Ініціатором скандалу була ОСОБА_27 . Вона напала на потерпілого, хапала його за голову, потім вийшов ОСОБА_16 та заламав за руку потерпілого і він впав. Володя вдарив раз ногою в грудну клітина, ОСОБА_27 махала перед обличчям ОСОБА_28 руками, він не бачив, чи ОСОБА_27 попадала. Сусідка відтягла їх. Він сидів біля дороги, там ще діти були.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

Висновком судово- медичної експертизи №1229 від 10.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , згідно якого виявлені синці обличчя, садна обличчя, правого ліктьового та лівого колінного суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлений вивих голівки правої плечової кістки відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень

Проведенням слідчого експерименту від 14.08.2023 року з участю ОСОБА_4 .

Висновком СМЕ від 23.08.2023 року, за результатами слідчого експерименту з ОСОБА_4 .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_26 .

Висновком судово-медичної експертизи від 21.08.2023 року, за результатами слідчого експерименту з ОСОБА_26 .

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №55 від 09.02.2024

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , в необережному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, перебаченого ст..128 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, який повністю не визнав себе винним, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, одружений, на утриманні знаходяться неповнолітні діти, працює.

Обвинувачений ОСОБА_6 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставин, що б пом`якшували покарання у відповідності до ст.. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступку, та особу обвинуваченої, яка повністю не визнала себе винною, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, заміжня, утриманні знаходяться неповнолітні діти, працює.

Обвинувачена ОСОБА_7 по відношенню до інкримінованого їй кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудною.

Обставин, що б пом`якшували покарання у відповідності до ст.. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався. Речові докази та судові витрати відсутні.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, окрім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. п. 1, 3 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачена вимога про врахування засад розумності та справедливості при встановленні розміру моральної шкоди (оціночні поняття).

Тому, враховуючи моральні страждання, отримані потерпілим від дій обвинувачених, які мають наслідок негативні переживання та спогади, емоційну напругу, нервозність, почуття обурення, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.128, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..128 КК України та призначити йому покарання 200 годин громадських робіт.

ОСОБА_7 визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст125 КК України, та призначити покарання 200 годин громадських робіт.

Стягнути солідарно із обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1