Єдиний унікальний № 500/2210/18
Провадження № 1-кп/946/203/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу прокурору

27 травня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мариново Березівського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

27.05.2025 захисник адвокат ОСОБА_5 подала заяву про відвід прокурора, посилаючись на те, що підтримувати обвинувачення на стадії судового слідства повинен прокурор, який наділений такими повноваженнями відповідно до закону і в установленому порядку.

Так, захисник ОСОБА_5 мотивує своє клопотання тим, що в обвинувальному акті стосовно обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 366 КК України, зазначено, що він направлений для затвердження процесуальному керівнику - прокурору ОСОБА_6 , а до складу групи прокурорів також входять: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Тобто, у цій справі була визначена група прокурорів у кількості 5 осіб. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи постановою «Про призначення групи прокурорів» від 21.03.2018, яка підписана прокурором Одеської області ОСОБА_7 , враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, стосовно якої кримінальне переслідування повинно здійснюватися на підставі ст. 480-481 КПК України.Інформація та докази про те, що керівником Одеської обласної прокуратури повноваження прокурора, у цьому кримінальному провадженні на стадії судового слідства, покладаються на іншого прокурора у матеріалах відсутня.

З огляду на викладене, враховуючи, що у судове засідання з`явився прокурор, який не перебуває у групі прокурорів, звертає увагу суду на принцип «незмінності» прокурора у кримінальному проваджені, який закріплений у ч. 2 ст. 37 КПК України.

Так, відповідно до згаданої норми, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку і до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4 та ч. 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 та ч. 3 ст. 40 КПК України. Тобто, надається виключний перелік випадків здійснення певних повноважень іншим прокурором, який не перебуває у складі групи прокурорів.

Закріпленням взаємодії слідчого та прокурора є принцип незмінності прокурора у кримінальному проваджені, який виражений у ч. 2 ст. 40 КПК України, відповідно до якого, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. При цьому у цій же статті вказується виключний перелік обставин при яких може бути порушено зазначену незмінність: здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4 та ч. 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 та ч. 3 ст. 40 КПК України.

Засада незмінності покликана сприяти ефективності й результативності прокурорського нагляду за досудовим розслідуванням та підвищенню відповідальності процесуального керівника за вирішення кримінального провадження.

При цьому, вищезазначені у ч. 4 та ч. 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України виключення із принципу незмінності прокурора вказують на випадки заміни прокурора у кримінальному проваджені, при цьому відносини заміни прокурора у кримінальному провадженню мають характер адміністративного впливу вищестоящого прокурора, який не є процесуальним керівником та не входить до групи прокурорів. Прокурор вищого рівня здійснює при цьому внутрішню контрольно-наглядову функцію в рамках вертикальних відносин в системі органів прокуратури, не будучи процесуальним керівником відповідного кримінального провадження. Заміна прокурора, яка описана у ч.3 ст. 37 КПК України здійснюється керівником відповідного органу прокуратури в рамках такого органу із числа прокурорів цього ж органу. У будь-якому випадку зазначена вище зміна прокурора повинна бути оформлена у формі постанови, яка повинна відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Окрім цього, захисник також посилається на те, що зміна прокурора, яка не передбачена чинним КПК України суперечить Рекомендаціям Робочої групи «Перспективи співробітництва України та ЄС у сфері юстиції, свободи та безпеки», відповідно до яких реформування кримінально-процесуального законодавства України запровадження принципу незмінності державного обвинувача визнано необхідним кроком у реформуванні вітчизняного кримінально-процесуального законодавства. Принцип незмінності полягає у покладенні повноважень зі здійснення нагляду на досудових стадіях і підтримання державного обвинувачення в суді на одного незмінного представника прокуратури, який має призначатися незалежно від відомчої підслідності за кожною кримінальною справою з моменту її порушення і здійснювати наглядово-обвинувальний супровід справи на всіх стадіях процесу.

Зазначає, що будь-яка зміна прокурора (групи прокурорів) - процесуального керівника у кримінальному провадженні, яка не передбачена ст. 37 КПК України є прямим порушенням законодавства. Враховуючи постанову прокурора Одеської області від 21.03.2018 про визначення групи прокурорів, з огляду на вимоги Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими прокурор нижчого рівня не може скасовувати або змінювати рішення і процесуальні документи прокурора вищого рівня, захисник ОСОБА_5 вважає, що будь-який інший прокурор, крім вказаних у постанові, не має належних процесуальних повноважень у цій справі. Заміна прокурора, включення або виключення прокурора із групи прокурорів, призначених прокурором області керівником чи заступником керівника Ізмаїльської прокуратури є протиправною і порушує права обвинуваченої ОСОБА_4 .

З урахуванням зазначеного вище, захисник зазначає, що за присутності прокурора, який не був включений до групи прокурорів у цій справі прокурором відповідного рівня, слухання справи і проведення судового засідання неможливе.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву про відвід прокурора, та просила її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 також підтримала вказану заяву захисника, і просила її задовольнити.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення заяви про відвід прокурора, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши думки учасників судового провадження, розглянувши заяву захисника про відвід прокурору, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора визначений ст. 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом ч. 2 ст. 80 КПК України, з підстав, вище зазначених, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Постановою керівника окружної прокуратури ОСОБА_11 від 17.03.2025, змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000763 від 11.03.2016, та включено до її складу прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Старшим групи прокурорів призначено прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

У п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, визначено, що прокурор особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Згідно з положеннями ст. 1, ч. 5 ст. 7, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Єдність системи прокуратури України забезпечується , зокрема, єдиними засадами організації та діяльності прокуратури; єдиним статусом прокурорів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів, та ін. Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

У постанові від 01.08.2022 по справі № 161/7088/20, Верховний Суд дійшов висновку, що поняття «прокурор», яке вживається у КПК України, розглядається як посадова особа, яка займає відповідну посаду в органах прокуратури, які складають єдину систему, здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст.37 КПК України, а також прокурори вищого рівня, визначених у ч. 4 ст. 36 КПК України (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).При цьому, у вказаній постанові від 01 серпня 2022 року Верховній Суд зазначив, що КПК України не передбачає правил щодо обов`язкового визначення прокурора у кримінальному провадженні залежно від суб`єкта вчинення кримінального правопорушення.

Посилання захисника у заяві про відвід на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2021 року (справа №754/7061/15) не є релевантним, оскільки у тій справі йшлося про ситуацію, коли підписаної постанови про призначення групи прокурорів взагалі не існувало на момент проведення досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного вище, суд критично оцінює твердження захисника ОСОБА_5 , в обґрунтування вимог заяви про відвід прокурору, щодо порушення норми ст. 37 КПК України, оскільки постанова керівника окружної прокуратури від 17.03.2025 про зміну групи прокурорів є чинною, і такою, що постановлена у межах повноважень керівника органу прокуратури, визначених ч. 1 ст. 37 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у цьому кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 80, 81, 370-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відмовити.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1