Справа № 308/5364/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 29.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 29.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що особа ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із особою ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, шляхом підроблення документів, організовують незаконне переправлення осіб призивного віку через державний кордон України за грошову винагороду.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 29.10.2024 було внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою АДРЕСА_2 , достеменно знаючи що введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, за грошову винагороду, організували здійснення підроблення документів які в подальшому надають особам призовного віку підставу виїхати за межі території України, а саме усвідомлюючи що відповідно до чинного законодавства України, оформити відстрочку, та право на перетин кордону мають тільки батьки трьох та більше неповнолітніх дітей, здійснювали підроблення свідоцтв про народження дітей певним особам, на підставі яких останні здійснювали оформлення відстрочи та в подальшому виїхали за кордон.

Зокрема встановлені факти видачі підроблених свідоцтв на підставі яких особами оформлено відстрочку та в подальшому здійснено перетин кордону, а саме наступними громадянами : гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхав 17.05.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виїхав 10.04.2024, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виїхав 03.03.2024, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виїхав 20.02.2024, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виїхав 19.04.2024, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виїхав 03.03.2024, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , виїхав 27.04.2024, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , виїхав 08.10.2023, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , виїхав 28.08.2023, виїхав ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виїхав 29.07.2023, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , виїхав 19.03.2024, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , виїхав 11.02.2024, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , виїхав 08.04.2024, які виїхали за межі території України на підставі пред`явлення трьох свідоцтв про народження їх дітей, хоча в дійсності відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, не являються батьками дітей свідоцтва яких які пред`явили під час перетину державного кордону.

Вказані факти підтверджуються відомостями та копіями документів отриманих в державної прикордонної служби.

В ході проведення контролю за вчиненням злочину, громадянин ОСОБА_18 який діяв під контролем правоохоронних органів, попередньо домовившись з ОСОБА_6 , під час зустрічі передав останньому грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, як частину оплати за виготовлення трьох свідоцт про народження дітей, на підставі яких ОСОБА_18 мав би можливість виїхати за межі території України, та іншу частину грошових коштів ОСОБА_18 повинен був надати ОСОБА_6 безпосередньо під час отримання свідоцтв, однак остерігаючись бути викритим правоохоронними органами так як запідозрив що майновий стан ОСОБА_18 не дозволяє володіти йому такими грошовими коштами, не виготовив ОСОБА_18 свідоцтва про народження, але і попередньо отримані кошти не повернув.

01.05.2025, в ході проведення санкціонованого судом обшуку на підставі ухвал слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, в будинку за адресою смт. Королево, вул. Марка Вовчка, 38, Берегівський район, було виявлено та вилучено: банківські картки «Універсалбанку» в кількості 21 штука; одна банківська картка «Таскомбанку»; дві банківські картки «Ощадбанку»; одна банківська картка «Райффайзен банку»; одна банківська картка іноземного походження з маркуванням «KreissparKasse»; одна банківська картка «Збербанку» росії № НОМЕР_1 ; 12 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 серії НОМЕР_2 15 паспортів громадянина України виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; 3 свідоцтва про народження сірії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

У зв`язку із тим, що вищеперераховані речі, які були вилучені у ході проведення обшуку мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та необхідні для проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Разом із цим необхідно звернути увагу також на те що, що вказані речі, по даному кримінальному провадженні мають значення речового доказу, та як, наявна необхідність в перевірці походження документів і отримані їх злочинним шляхом, та за допомогою чого можливо зафіксувати та встановити причетність осіб до вчинених кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що вищевказане майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст.98 КПК України, визнані речовими доказами, у даному кримінальному провадженні

01.05.2025 заступником начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області, майор поліції ОСОБА_20 вищеперераховані речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000505 від 29.10.2024, про що винесено відповідну постанову.

На підставі викладеного, просить слідчого суддю накласти арешт на майно, яке вилучено 01 травня 2025 року, в ході проведення огляду у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження, а саме: банківські картки «Універсалбанку» в кількості 21 штука; одна банківська картка «Таскомбанку»; дві банківські картки «Ощадбанку»; одна банківська картка «Райффайзен банку»; одна банківська картка іноземного походження з маркуванням «KreissparKasse»; одна банківська картка «Збербанку» росії № НОМЕР_1 ; 12 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 серії НОМЕР_2 , 15 паспортів громадянина України виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; 3 свідоцтва про народження сірії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, слідчий подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додатково подані, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000505 від 29.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що особа ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із особою ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, шляхом підроблення документів, організовують незаконне переправлення осіб призивного віку через державний кордон України за грошову винагороду.

Згідно ухвали слідчого судді від 16.04.2025 року надано слідчим, які входять у групу слідчих у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_21 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення речей і документів, які мають доказове значення у кримінальнмоу провадженні № 0000505 від 29.11.2024, а саме: свідоцтв про народження, їх копій, бланків, блокнотів (зошитів) із записами, мобільних телефонів та планшетів, комп`ютерної техніки, заздалегідь ідентифікованих грошових коштів згідно протоколу про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 21.01.2025 року.

З протоколу обшуку від 01.05.2025 вбачається, що в ході проведення обшуку 01.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді в будинку за адресою: смт. Королево, вул. Марка Вовчка, 38, Берегівський район, було виявлено та вилучено: банківські картки «Універсалбанку» в кількості 21 штука; одна банківська картка «Таскомбанку», дві банківські картки «Ощадбанку»; одна банківська картка «Райффайзен банку»; одна банківська картка іноземного походження з маркуванням «KreissparKasse»; одна банківська картка «Збербанку» росії № НОМЕР_1 ; 12 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 серії НОМЕР_2 , 15 паспортів громадянина України виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; 3 свідоцтва про народження сірії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

Згідно постанови від 01.05.2025 року вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 64 - 2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 01.05.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , , майно, а саме: банківські картки «Універсалбанку» в кількості 21 штука; одна банківська картка «Таскомбанку»; дві банківські картки «Ощадбанку»; одна банківська картка «Райффайзен банку»; одна банківська картка іноземного походження з маркуванням «KreissparKasse»; одна банківська картка «Збербанку» росії № НОМЕР_1 ; 12 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 серії НОМЕР_2 , 15 паспортів громадянина України виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб; 3 свідоцтва про народження сірії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 01.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме:

- банківські картки «Універсалбанку» в кількості 21 штука;

- одна банківська картка «Таскомбанку»;

- дві банківські картки «Ощадбанку»;

- одна банківська картка «Райффайзен банку»;

- одна банківська картка іноземного походження з маркуванням «KreissparKasse»;

- одна банківська картка «Збербанку» росії № НОМЕР_1 ;

- 12 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб;

- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 серії НОМЕР_2

- 15 паспортів громадянина України виданих на невстановлених досудовим розслідуванням осіб;

- 3 свідоцтва про народження сірії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1