Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1240/25
Провадження № 1-кп/332/393/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-22.06.2004 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 15 ч. 5 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-17.06.2009 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-30.11.2017 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-01.08.2023 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-15.04.2025 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 приблизно о 16-30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_3 , на фоні раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з метою реалізації свого злочинного умислу, наніс не менше двох ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого, від яких останній втратив рівновагу та впав на підлогу.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 наніс потерпілому не менш трьох ударів ногою в область ребер з лівої сторони тулуба, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи № 101 п від 16.01.2025, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому VII ребра ліворуч, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`ю строком понад 21 день.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, щиро кається у скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 20 грудня минулого року в денний час, на прохання свого приятеля ОСОБА_6 , який зараз перебуває у колонії, він прибув до с. Приморське Василівського району Запорізької області, з метою розібратись з сусідом матері ОСОБА_7 , який її систематично ображав. Під час розмови з цим сусідом, якого зовуть ОСОБА_8 , він двічі вдарив останнього кулаками по обличчю, він чого той впав. У подальшому він наніс пару ударів ногою по тулубу ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, після чого покинув місце конфлікту. Щиро кається у скоєному.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії нетяжких;

-особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо;

-обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого;

-обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025.

З урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, обставин справи, його відношення до скоєного, позиції потерпілого, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до ОСОБА_4 положення ст. ст. 75,76 КК України.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1