У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9547/24

№ 1-кс/183/1024/25

02 червня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні заяву судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 09.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю

обвинуваченого - ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в провадження судді ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У зв`язку з проходженням ОСОБА_4 військової служби ухвалою суду від 17.09.2024 р. матеріали щодо нього були виділені в окреме провадження та зупинене судове провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Ухвалою суду від 10.02.2025 р. судове провадження було відновлене у зв`язку з припиненням ОСОБА_4 виконання обов`язків військовослужбовця.

27.05.2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 заявив собі самовідвід від розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , оскільки ним було розглянуто кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та 05.11.2024 р. ухвалений вирок. При цьому під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 докази досліджувалися в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Самовідвід судді мотивований тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні одного епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно докази на підтвердження винуватості вказаних осіб одні і ті ж самі.

Вказані докази суддею ОСОБА_3 досліджувались в повному обсязі під час розгляду справи щодо ОСОБА_5 та ним вже надана оцінки цим доказам і сформована думка по суті справи та ухвалено виправдувальний вирок суду.

Враховуючи, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене ним у співучасті зі ОСОБА_5 , то сформована суддею думка по суті справи свідчить про формування вказаної думки і щодо ОСОБА_4 .

На переконання судді ОСОБА_3 в даному випадку розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 ним же викликає сумніви щодо його неупередженості, так як у нього вже сформована думка щодо суті цієї справи і при ухваленні вироку у цій справі інше рішення, ніж те, що ухвалене щодо ОСОБА_5 , ним не буде прийняте.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

В судове засідання інші учасники кримінального провадження не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Судом встановлено, що самовідвід суддею заявлений з підстав визначених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, тобто за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Суд зауважує, що вичерпного переліку таких обставин, які можуть породжувати сумніви в неупередженості судді КПК України не визначає.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто повинен містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність, та докази на їх підтвердження.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі в судовому провадженні. Суддя не може брати участь в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не будь-які сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Судом встановлено, що суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 здійснював розгляд даного кримінального провадження, висловив позицію що він має сформовану думку щодо суті цієї справи і при ухваленні вироку у цій же справі інше рішення, ніж те, що ухвалене ним раніше щодо ОСОБА_5 , ним не буде прийняте.

Враховуючи вказані обставини на переконання суду за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у неупередженості головуючого судді під час вирішення справи № 183/9547/24. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що заяву судді про самовідвід слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81,82, ст.376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 09.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ( 183/9547/24).

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 09.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ( 183/9547/24) передати до канцелярії Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1