1Справа № 335/5455/24 1-кс/335/2669/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського (Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 від 16 травня 2024 року в частині арешту, накладеного на банківський рахунок ОСОБА_5 , відкритий в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ).

В обґрунтування клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні №0000440 за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді від 16.05.2024 року було накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_5 , відкритий в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ).

В подальшому, ухвалою слідчого судді від 10.04.2025 року було скасовано арешт, накладений на грошові кошти у сумі 5 310 гривень, які перебувають на картці АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 та одночасно зобов`язано відповідальних працівників акціонерного товариства акціонерного товариства «ПУМБ» повернути потерпілій грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 5 310 гривень, які перебувають на картці АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 шляхом перерахування їх на належний потерпілій банківський рахунок.

При цьому, скасовуючи арешт накладений ухвалою слідчого судді від 16.05.2024 року на грошові кошти у сумі 5 310 гривень, які перебували на банківському рахунку ОСОБА_5 , відкритому в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ), слідчий суддя залишив в силі дію арешту щодо самого банківського рахунку ОСОБА_5 , відкритого в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що арешт на банківський рахунок заявника було накладено необґрунтовано, крім того, на даний час відсутні будь-які підстави для подальшого застосування арешту банківського рахунку, який в силу ст. 98 КПК України не є речовим доказом у кримінальному провадженні, заявник просить скасувати зазначений арешт.

Представник заявника у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Слідча, яка здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000440 від 04.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 року (справа № 335/5455/24 1-кс/335/2039/2024) за клопотанням слідчого було накладено арешт, зокрема, на банківський рахунок, у якому відкрито банківську картку № НОМЕР_2 , в АТ «ПУМБ» (код банку 334851, , юридична адреса: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4).

З матеріалів клопотання встановлено, що у АТ «ПУМБ» відкрито поточний рахунок на ім`я ОСОБА_5 , у форматі IBAN № НОМЕР_1 , для здійснення операцій за яким емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , згідно з повідомленням Банку від 30.07.2025 року.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що арешт на належний ОСОБА_5 банківський рахунок, про скасування якого йдеться у клопотанні, було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна підстав вважати його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2025 року (справа № 335/5455/24 1-кс/335/1082/2025) було скасовано арешт з грошових коштів, які перебували на картці АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 .

З урахуванням встановлених обставин, органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання слідчому судді не надано даних про необхідність подальшого застосування арешту до вищезазначеного банківського рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_5 . Обставин, які б свідчили, що зазначений у клопотанні банківський рахунок має значення для досудового розслідування, в ході розгляду клопотання не встановлено.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, підтверджені наданими слідчому судді матеріалами, з огляду на те, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, ту обставину, що органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання не підтверджено причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні в ході проведення досудового розслідування, а також, враховуючи скасування ухвалою слідчого судді арешту грошових коштів, які знаходилися на арештованому рахунку заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, враховані слідчим суддею при накладені арешту рахунок заявника перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Виходячи з мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якою є досягнення дієвості цього провадження, відповідно до положення ст. 131 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту зазначеного у ньому банківського рахунку, у зв`язку з чим вважає за необхідне його задовольнити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського (Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 від 16 травня 2024 року в частині арешту, накладеного на банківський рахунок ОСОБА_5 , відкритий в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1