І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2025 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
де сторонами кримінального провадження є
зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,
за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника,
Згідно відомостей, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_6 обвинувачується у в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за викладених нижче обставин.
ОСОБА_6 , обіймаючи, відповідно до наказу в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №91-к від 28.04.2016, посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи службовою особою, посада якої, згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б», тобто службовою особою, яка, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, та яка, згідно посадової інструкції начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженої 21.08.2017 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів, здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності, розподіляє обов`язки між працівниками та подає на затвердження посадові інструкції працівників у ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймає рішення в межах своєї компетенції та надає обов`язкові для виконання доручення працівникам Управління, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 24.01.2020, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_9 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, а саме за сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».
Так, ОСОБА_6 16.01.2020 в обідній період часу, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні кондитерської-пекарні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , під час зустрічі з ОСОБА_9 , яка звернулась до нього стосовно отримання акту санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , яке вона мала намір використовувати як стоматологічний кабінет, домовився з ОСОБА_9 про те, що вона надасть йому неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США за його сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження вказаного нежитлового приміщення та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».
Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , завдяки займаній посаді, може посприяти у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі вказаного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, ОСОБА_9 погодилась надати ОСОБА_6 таку неправомірну вигоду.
У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди та незаконне збагачення, ОСОБА_6 24.01.2020, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_9 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, а саме за сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія», після чого правоохоронними органами було припинено протиправну діяльність ОСОБА_6 та вилучено одержану ним неправомірну вигоду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що з ОСОБА_10 він познайомився за рік до подій інкримінованого йому правопорушення, за наступних обставин. До нього зателефонував заступник керівника Головного управління ОСОБА_11 і повідомив, що до нього прийдуть відвідувачі, які хочуть сприяння в отриманні дозволу на відкриття перукарні. Цією відвідувачкою виявилась ОСОБА_12 , яка повідомила що у неї є перукарня і вона просила провести превентивну перевірку. Для цього він викликав ОСОБА_13 , яка забрала ОСОБА_14 з собою, відібрала у неї відповідну заяву та скерувала на перевірку фахівця Богуславець. Ще при цьому знайомстві він обмінявся з ОСОБА_15 номерами мобільних телефонів. Через деякий час ОСОБА_15 заходила до нього і він пригостив її кавою. В подальшому ОСОБА_15 декілька разів телефонувала йому з різних питань, а також посприяла його жінці у проведенні процедури татуажу. В наслідок вищевказаних подій у них склались приязні позитивні відносини. В кінці 2019 року ОСОБА_16 знову зателефонувала йому та попросила зустрітись. Зустріч відбулась в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_5 , під час зустрічі йшла мова про отримання ліцензії дозволу на відкриття стоматологічного кабінету. В процесі даної розмови ОСОБА_16 повідомила йому, що її співмешканець є стоматологом і вона вирішила відкрити свій власний стоматологічний кабінет. На це він повідомив їй що ліцензію видає ІНФОРМАЦІЯ_6 . З метою сприяння ОСОБА_17 в отриманні даної ліцензії він зателефонував секретарю даного закладу ОСОБА_18 та скерував до неї ОСОБА_14 для отримання переліку необхідних документів. В процесі розмови ОСОБА_16 повідомила йому що збирається поїхати на лижний курорт і запитала чи можна швидше отримати ліцензію. З метою з`ясування даних обставин він телефонував до знайомого у ІНФОРМАЦІЯ_7 , який повідомив, що подача документів здійснюється особисто. Після чого ОСОБА_16 запропонувала йому 300 доларів, на дорогу до Києва, для того щоби він отримав всю необхідну інформацію щодо отримання даної ліцензії. Додатково вказав, що оскільки в період з 2004 по 2010 рік він працював у м. Києві головним санітарним лікарем ІНФОРМАЦІЯ_8 , а з 2010 по 2012 рік головним санітарним лікарем м. Києва, він, відповідно, періодично ходив на різноманітні наради та службові зустрічі та мав широке коло знайомств. В свою чергу ОСОБА_16 знала про це і хотіла щоби він посприяв їй в отриманні ліцензії. Разом з тим, під час виконання ним його безпосередніх обов`язків, керівництво вимагало від підлеглих швидкого розгляду звернень громадян та підприємств. Уточнюючи свої покази вказав, що під час отримання ОСОБА_9 акту огляду з нею контактувала ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 300 доларів США ОСОБА_16 пропонувала йому 14-16 січня 2020 року для отримання інформації. В день, коли його затримали після отримання коштів, ОСОБА_16 телефонувала йому тричі та наполягала на зустрічі. Також акцентував увагу суду на тому, що при передачі коштів ОСОБА_16 сказала: «Як домовлялись», а він в свою чергу просто взяв кошти, не перераховуючи їх. Також вказав, що момент, коли ОСОБА_16 має подати у м. Києві документи на отримання ліцензії та деталі його поїздки вони не обговорювали. Фактично, згідно домовленостей, ОСОБА_16 мала самостійно подати необхідний пакет документів, а він мав попередньо отримати необхідну інформацію, а після подання нею пакету документів супроводжувати процес отримання ліцензії у м. Києві. Також під час допиту обвинувачений ОСОБА_6 , вказав, що його та ОСОБА_13 робочі місця розташовувались по АДРЕСА_6 . Заяву на проведення огляду медичного кабінету ОСОБА_16 написала 17 січня 2020 року. Згідно встановлених процедур, двічі на день, працівники його управління їздили в Головне управління, яке було розташоване по вул. Вітовського у м. Львові. В один із днів, що передував його затриманню, він мав їхати в Головне управління по вул. Вітовського у м. Львові і ОСОБА_13 дала йому, для передачі в Гололовне управління, ряд документів, в тому числі заяву ОСОБА_19 про проведення огляду. Під час поїздки в Головне управління, він ( ОСОБА_6 ) забув заяву ОСОБА_19 у начальника міського управління. В наступний понеділок він ( ОСОБА_6 ) з`ясував де знаходиться заява і далі за її переміщення по інстанціям він не слідкував, цей процес контролювала ОСОБА_13 . Уточнюючи свої покази, вказав, що папку з документами, з якими він їздив в Головне управління, йому готувала секретар, документи возили щодня і багато. Про існування заяви ОСОБА_19 , про проведення огляду, він дізнався від ОСОБА_13 . Підкреслив той факт, що жодних домовленостей з ОСОБА_9 , щодо обстеження приміщення стоматологічного кабінету та виготовлення акту огляду, у нього не було. Винагороду у будь-якій формі, в тому числі грошовій, за виконання функцій керівника, при проведенні огляду стоматологічного кабінету, він від ОСОБА_19 не отримував і жодних вказівок ОСОБА_13 не давав і про існування даного об`єкту огляду не знав. Кого саме ОСОБА_13 призначила провести перевірку йому теж попередньо не було відомо. За отримані ним 300 доларів США, він повинен був здійснити поїздку в Київ і дізнатись як саме має бути сформований пакет документів для отримання ліцензії і що потрібно щоби дану ліцензію видали швидше. Ініціатором зустрічі, в день передачі коштів, була ОСОБА_20 . На момент зустрічі з нею і передачі коштів, йому невідомі були результати розгляду матеріалів по перевірці стоматологічного кабінету, яким займалась ОСОБА_13 . Після затримання у нього був вилучений телефон і жодних розмов з ОСОБА_13 він не вів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала суду, що станом на 2020 вона працювала начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 . Її безпосереднім начальником був ОСОБА_6 . Порядок діяльності управління визначалось положеннями про управління та відділ, обвинувачений визначав обсяг роботи для відділу, а свідок визначала безпосереднього виконавця роботи. Терміни розгляду документів звернень становили до 30 днів. Іноді завдання міського управління могли були розписані начальником Головного управління на управління в якому працювала свідок. За загальним правилом заяви розподілялись за територіальним принципом. Заява ОСОБА_19 була розписана на ОСОБА_6 , той в свою чергу передав дану заяву свідку, а та в свою чергу виконавцю - ОСОБА_21 , який в свою чергу підготував наказ направлення, яке візується начальником відділу та начальником управління, та підписується начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 . Помічниця ОСОБА_22 телефонувала свідку та повідомила, що по даній заяві є прохання керівництва швидше розглянути дану заяву по суті. До тижня часу був проведений вихід на територію та виготовлено акт обстеження, який виконавець надав свідку мені для перевірки. Огляд провів та склав відповідний акт ОСОБА_21 , після чого 24.01.2020 року у відділ, в якому працювала свідок, прийшла ОСОБА_16 , перечитала акт, розписалась у ньому та отримала його особисто і вийшла з кабінету. Акт огляду висновок, згідно діючих вимог, керівництвом не підписувався. Всі дії по проведенню даної перевірки були проведені в межах вимог законодавства і жодних відхилень або зауважень не було. Жодних додаткових вказівок або домовленостей між свідком та ОСОБА_6 не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , показав суду, що працював на посаді головного спеціаліста відділу санітарно епідеміологічного нагляду в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його безпосереднім начальником була ОСОБА_13 . В його обов`язки входило проведення обстежень приміщень та підготовка висновків актів обстеження приміщень та обладнання на відповідність санітарно епідеміологічному законодавству. Будь-яке звернення з початку приходило в Головне управління, після чого дане завізоване звернення отримував ОСОБА_6 , який передавав його ОСОБА_13 , яка в свою чергу передавала його комусь із головних спеціалістів. Заява ОСОБА_19 , як на виконавця була розписана на нього, для проведення перевірки також потрібен був наказ-направлення, який підписувався начальником Головного управління, а також там зазначалась дата проведення обстеження. Відповідно наданого йому наказу, огляд був проведений у новому приміщенні у нещодавно збудованому будинку на АДРЕСА_4 . Раніше там вже був діючий стоматологічний кабінет. За результатами проведеного огляду зауважень не було, оскільки приміщення повністю відповідало діючим вимогам, тому він підготував проект акту огляду, показав його ОСОБА_13 , вона оглянула його та погодила, після чого він підписав даний акт. В подальшому до них на роботу прийшла ОСОБА_16 та отримала свій примірник акту, а потім разом з ОСОБА_13 вийшла на вулицю. Додатково зазначив, що заяву ОСОБА_19 на проведення обстеження йому дала ОСОБА_13 та сказала все зробити швидше. Після чого він підготував проект наказу-направлення та передав для візування ОСОБА_13 , яка мала його завізувати сама та в ОСОБА_6 , після чого проект мав попасти на підпис в Головне управління на вул. Вітовського у м. Львові, куди, один раз день, їздив хтось з документами. Перед поїздкою в Головне управління, документи збирались у секретаря ОСОБА_6 . Також вказав, що в той час, коли він проводив обстеження, заявниця ОСОБА_16 , присутня не була, а були присутні уповноважена нею особа та працівниця. Також свідок вказав, що ОСОБА_6 жодним чином не втручався в процес проведення ним перевірки по вул. Короленка у м. Львові, за заявою ОСОБА_19 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , повідомила суду, що станом на січень 2020 року вона працювала помічником санітарного лікаря у відділі санітарно-епідеміологічного нагляду, який очолювала ОСОБА_13 . Відділ був розташований по вул. Промисловій у м. Львові. Цей відділ був у складі управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, начальником якого був ОСОБА_6 . Вказала що вона з обвинуваченим сиділи в різних корпусах, які знаходились на АДРЕСА_6 , на відстані 200 метрів один від одного. У першому корпусі були робочі місця обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря та двох інших відділів, у другому корпусі знаходився відділ у якому працювала свідок, в тому числі там знаходились робочі місця ОСОБА_13 та ОСОБА_21 . Відповідно до встановленого порядку, один раз в день, свідок ходила в перший корпус за поштою та зверненнями. В один із днів, коли свідок заходила в перший корпус, при вході стояв ОСОБА_6 , який дав вказівку швидко набрати наказ-направлення на перевірку, ймовірно він називав вулицю Короленка. На виконання його вказівки, свідок по мобільному телефону зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила останній, що потрібно швидко підготувати наказ-направлення, заява вже була у них в кабінеті. Зазначила, що ОСОБА_6 , як керівник, завжди контролював точне та оперативне виконання усіх наказів. Також вказала, що проведення обстежень згідно наказу направлення, це компетенція головного спеціаліста. Обставин телефонної розмови за її участі, яка була 21.01.2020 року не пам`ятає. Також вказала, що пам`ятає, як приходила ОСОБА_16 до них у відділ та отримувала у ОСОБА_21 документи по результату проведеного огляду. Уточнюючи свої покази, зазначила, що безпосереднього виконавця, який був уповноважений проводити перевірку, призначав не ОСОБА_6 , а начальник відділу ОСОБА_13 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , повідомив суду, що на початку 2020 року працював на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . У структурі ІНФОРМАЦІЯ_2 є управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, начальником якого був ОСОБА_6 . Щодо того, як здійснювався розгляд заяви ОСОБА_19 він за спливом часу нічого не пам`ятає. За загальним правилом, яке діяло на той момент заяви та звернення розглядались наступним чином: заява надходила від заявника особисто або через електронну пошту, її отримував секретар, після чого він (свідок) або заступник скеровував заяву на профільне управління для розгляду. У випадку наявності великого навантаження на той територіальний підрозділ, який мав розглянути заяву-звернення, заява могла бути розподілена на обласне управління. Вказав, що резолюція на заяві ОСОБА_19 була проставлена його заступником ОСОБА_11 . Загальний термін розгляду заяви становив 15 30 днів. Вказав, що по заяві ОСОБА_19 його ніхто ні про що не просив і він також нікому ніяких вказівок не давав і нікого не просив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що станом на січень 2020 року він обіймав посаду першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . В тому числі відповідав за напрям санітарно епідеміологічного нагляду. Про заяву ОСОБА_19 , яка надходила в січні 2020 року свідок нічого не пам`ятає. Після надання для огляду заяви ОСОБА_9 зазначив, що на ній наявний підпис та резолюція подібні на його. Вказав, що дана заява була розглянута в загальному порядку. Жодних прохань або звернень з приводу даної заяву від ОСОБА_6 не було. В загальному порядку така заява могла бути розглянути до 10 робочих днів, включно з виготовленням акту.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , повідомила суду наступне. З обвинуваченим ОСОБА_6 вона знайома з 2018 року, його контакти їй дав хтось із її знайомих, коли їй було потрібно вирішити питання по трудових книжках. За поради і допомогу, які їй надавав ОСОБА_6 , вона віддячувала у формі різноманітних послуг. Спілкувалась з ОСОБА_6 , як особисто так і по телефону, який був призначений для ділових потреб. На протязі 2019 2020 років вона проживала у м. Львові та займалась підприємницькою діяльністю. По АДРЕСА_4 вона хотіла відкрити стоматологічний кабінет, для чого, за один два тижня до затримання ОСОБА_6 , вона орендувала приміщення і хотіла відкрити салон краси та стоматологічний кабінет, для чого потрібно було отримати ліцензію та дозвіл висновок Санепідемслужби ІНФОРМАЦІЯ_11 . Попередній договір оренди даного приміщення вона уклала, а остаточний ні, орендні платежі вона жодного разу не здійснювала. Зимою 2019 2020 років з метою отримання висновку ІНФОРМАЦІЯ_11 вона звернулась до ОСОБА_6 , який скерував її до своєї підлеглої, яка в свою чергу надала вказівки щодо того як і що потрібно робити для отримання висновку. З обвинуваченим ОСОБА_6 вона спілкувалась особисто та по телефону. Вказала, що при особистій зустрічі, ОСОБА_6 , як вона зрозуміла, своєю інтонацією дав ій зрозуміти, про необхідність віддячити за допомогу, жодних сум він не називав. В подальшому вона привезла необхідні документи ОСОБА_13 , працівники провели виїзд огляд та повідомили що потрібно для позитивного висновку. В той же час їй зателефонували працівники органів внутрішніх справ та пояснили, що ОСОБА_13 та ОСОБА_6 вимагають у неї хабар. Вона зустрілась з працівниками поліції та написала відповідну заяву так як ій продиктували. В подальшому вона в приміщенні піцерії по АДРЕСА_7 передала ОСОБА_6 300 доларів США за отримання ліцензії. Уточнила, що звернення до правоохоронних органів в даному провадженні вона, ОСОБА_9 , зі свого боку особисто не ініціювала, однак в якийсь день їй зателефонував хтось за працівників цих органів та запросив приїхати в район вул. Героїв УПА. Коли вона підійшла до якогось приміщення, що розташоване за цією вулицею, до неї вийшли, запросили в кабінет та стали спілкуватись. При спілкуванні її розпитувати про те, чи знає вона ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , а також повідомили, що вказані особи вчиняють неправомірно і незаконно. Після такого спілкування вона, свідок, на пропозицію працівників, які її запросили, в той же день власноручно написала відповідну заяву в правоохоронні органи. Зміст заяви їй підказували, щоб сформулювати заяву правильно. При цьому, вона також вона погодилась на конфіденційне співробітництво з працівниками правоохоронних органів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала суду, що приміщення стоматологічного кабінету по АДРЕСА_4 , належить їй на праві власності і на початку 2020 року вона найняла маклера, щоби здати його в оренду. 10 січня 2020 року їй зателефонував маклер та повідомив, що знайшов потенційного орендаря, який хоче оглянути кабінет з метою оренди. Оскільки свідок збиралась в закордонну подорож, їй було вкрай незручно проводити показ в той день, але маклер її переконала, мотивуючи це тим, що шеф потенційного орендаря вимагає терміново огляду, після чого вони всі разом зустрілись по місцю розташування стоматологічного кабінету. На цій зустрічі була свідок, маклер та ОСОБА_16 , яка зразу погодилась на оренду, не торгуючись щодо ціни оренди та повідомила, що хоче отримати ліцензію на діяльність, на що свідок їй повідомила, що вона може використати її діючу ліцензію для діяльності. На що ОСОБА_16 відмовилась та сказала, що буде робити собі свою. Також, під час зустрічі, ОСОБА_16 повідомила, що вона працює в інтересах доктора керівника і шукає клініку під оренду, про наміри розташування тут та надання будь-яких косметологічних процедур, вона не повідомляла. ОСОБА_16 мала на протязі 4 днів після першого огляду здійснити перший платіж завдаток в сумі 500 доларів США, але так його і не внесла. При узгодженні дати початку оренди ОСОБА_16 повідомила, що планує початок роботи з 10 лютого 2020 року, тобто рівно через місяць. Свідок залишила ОСОБА_17 пакет документів на приміщення і вони домовились тримати контакт через маклера. Орендна плата повинна була становити 2300 2500 доларів в місяць. Після цього свідок поїхала за кордон. Через декілька днів свідку зателефонувала маклер для отримання дозволу оглянути кабінет працівниками ІНФОРМАЦІЯ_12 . Вона надала дозвіл на доступ в приміщення, дочка за домовленістю відкрила приміщення і працівники ІНФОРМАЦІЯ_12 санепідемстанції провели огляд та відповідні заміри. Через місяць маклер повідомила свідка про те, що ОСОБА_16 , не передала їй жодних коштів, попередній договір підписала, але копії документів на приміщення не повернула і на зв`язок перестала виходити після візиту працівників ІНФОРМАЦІЯ_12 . В подальшому свідок додзвонилась до ОСОБА_19 з метою з`ясування обставин і та повідомила свідку, що приміщення в оренду не бере, оскільки у неї відпала необхідність, оскільки вона знайшла дещо інше. На запитання, для чого вона тоді брала документи, ОСОБА_16 повідомила свідку, що всяке буває в житті. На думку свідка, ОСОБА_16 використала документи та належне свідку приміщення для того, щоби підставити головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_12 .
В ході судового розгляду кримінального провадження судом, зокрема, крім документів, які мають процесуальне значення по справі, також досліджено наступні зібрані в ході досудового розслідування письмові докази, які подані були подані стороною обвинувачення:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;
- заяву ОСОБА_9 від 17.01.2020, згідно з якою, вона просить притягнути до відповідальності начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та його підлеглого начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду ОСОБА_13 , які вимагають у неї неправомірну вигоду за сприяння під час проведення обстеження приміщення для відкриття стоматологічного кабінету з подальшою видачею акту санітарно-епідеміологічного обстеження;
- протокол ідентифікації, огляду та помічення грошових коштів від 24.01.2020 з додатком, згідно з яким 24.01.2020 старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області оглянуто грошові кошти в сумі 300 доларів США (з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B), які добровільно надала ОСОБА_9 . Оброблено їх з обох боків спецхімпрепаратом « ОСОБА_25 », який в ультрафіолетовому світлі світиться світло-зеленим кольором та при дотику до нього залишає сліди аналогічного кольору. Після чого повернуто їх ОСОБА_9 для подальшого використання при проведенні заходів з підтвердження фактичних даних протиправної діяльності ОСОБА_6 . Також зроблено фотокопії оглянутих грошових купюр та відібрано взірець спецхімпрепарату;
- протокол від 24.01.2020 затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та доданим відеозаписом. У ході затримання у порядку ч.3 ст.208 КПК України проведено особистий обшук ОСОБА_6 . Під час якого за допомогою обеззолених фільтрів проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_6 . Також останній витягнув з лівої кишені штанів мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , а з лівої кишені штанів мобільний телефон марки «Айфон» IMEI: НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 гривень та 100 доларів США. Окрім цього, ОСОБА_6 витягнув з лівої кишені куртки грошові кошти в сумі 300 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B, походження яких не зміг пояснити. Серії та номери вказаних купюр повністю співпали з тими, які були оглянуті та помічені згідно з протоколом ідентифікації, огляду та помічення грошових коштів від 24.01.2020. Також на вказаних купюрах виявлено світіння зеленого кольору, характерне для спецхімпрепарату « ОСОБА_25 ». Окрім цього, із задньої правої кишені штанів ОСОБА_6 витягнув гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2775 гривень та 452 долари США. Усі зазначені речі упаковано та вилучено;
- протокол огляду від 25.01.2020, згідно з яким, оглянуто мобільний телефон марки «IPhone 5S» білого кольору, IMEI: НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 , який було вилучено 24.01.2020 під час затримання та обшуку ОСОБА_6 . У розділі «нещодавні виклики» зафіксовано вхідний виклик о 13.44 год. 24.01.2020 від абонента, збереженого як « ОСОБА_26 », з номером НОМЕР_5 (встановлена як ОСОБА_9 );
- протокол огляду від 28.01.2020, згідно з яким старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області оглянуто акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 24.01.2020 та експлікацію приміщень, які долучені до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 та у яких встановлено відомості, які відповідають вищеописаним;
- відеозаписи з камер відеоспостереження, які знаходяться у приміщенні піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , записаними на DVD-R диск, який надано на запит слідчого листом №1627/16/08/2020 від 29.01.2020, а також протокол огляду цих відеозаписів від 30.01.2020 р., згідно з якими, 24.01.2020 о 14:00 год. до приміщення піцерії «Папероні» зайшов ОСОБА_6 та присів за столик до ОСОБА_9 . Між ними розпочалась розмова, під час якої о 14:02 год. ОСОБА_9 дістала зі свого гаманця гроші та передала їх ОСОБА_6 , який у свою чергу отримав ці гроші та заховав у зовнішню ліву кишеню дублянки, в яку був одягнений;
- висновок експерта №552 від 27.02.2020 р., згідно з яким на поверхні обеззоленого фільтра із змивами з лівої руки ОСОБА_6 , на поверхні обеззоленого фільтра із змивами з правої руки ОСОБА_6 , на поверхні 3 банкнот номіналом по 100 доларів США з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B, є нашарування спеціальної хімічної речовини із жовтувато-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність із наданим для порівняльного дослідження зразком спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М»;
- протокол тимчасового доступу від 13.02.2020 року, яким здійснено тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- положення про ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з п.п. 1, 3, 4 якого повноваження Головного управління поширюються на територію Львівської області; завданням Головного управління є реалізація повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Львівської області; Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства, додержанням підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів; забезпечує проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи;
- положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з п.п. 1, 2, 6, 11, 12, 16, 17 якого Управління підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_2 і є його структурним підрозділом; Управлінню підпорядковуються відділи, що входять до його структури; в структуру Управління входить, зокрема, відділ санітарно-епідеміологічного нагляду; Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства, додержанням підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів; Управління з метою організації своєї діяльності, зокрема, організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг, забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх здійсненням; очолює Управління начальник; начальник Управління здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Управлінням актів законодавства та нормативних актів;
- положення про відділ санітарно-епідеміологічного нагляду ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.3.2, 2.7, 5.1 якого ІНФОРМАЦІЯ_13 ; у своїй роботі підпорядковується безпосередньо начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ; керівництво Відділом здійснює начальник відділу; Відділ відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема, державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням вимог санітарного законодавства в лікувально-профітактичних закладах, проводить державну санітарно-епідеміологічну експертизу, видає за результатами її проведення відповідні висновки акти санітарно-епідеміологічного обстеження на медичну практику; Відділ очолює начальник відділу;
- посадову інструкцію начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з п.п. 1.6, 2.1, 2.6, 3.8, 5.2 якої начальник Управління здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів; здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності; розподіляє обов`язки між працівниками; приймає рішення в межах своєї компетенції та надає обов`язкові для виконання доручення, тощо працівникам Управління; погоджує документи, що готуються головними спеціалістами Управління;
- наказ про призначення ОСОБА_6 №91-к від 28.04.2016, згідно з яким 28.04.2016 його призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- посадову інструкцію начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.6, 1.7.1, 1.7.3, 1.7.4, 2.2, 2.4, 2.7, 5.1 якого, начальник Відділу підпорядковується безпосередньо начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у своїй роботі начальник Відділу керується, зокрема, дорученнями начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ; начальнику Відділу підпорядковуються головні спеціалісти та фельдшери санітарні; начальник Відділу, зокрема, здійснює керівництво Відділом і є відповідальним за організацію та результати його діяльності, розподіляє роботу між працівниками відділу, контролює виконання планових та позапланових заходів; організовує та забезпечує виконання Відділом, зокрема, доручень начальника Управління; звітує перед начальником Управління щодо виконання покладених на відділ завдань та планів роботи; начальник Відділу здійснює координацію та методичне керівництво за усіма напрямками роботи Відділу; готує проекти документів, висновки, інші документи дозвільного характеру, передбачені законодавством; розглядає листи та заяви підприємств, юридичних та фізичних осіб; начальник Відділу отримує завдання для здійснення діяльності від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- наказ про призначення ОСОБА_13 № 22-к від 27.04.2016 року, на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_15 ;
- наказ про переведення працівників №166-к від 21.08.2017, згідно з яким з 21.08.2017 ОСОБА_13 переведено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ;
- посадову інструкцію головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно з п.п. 1.2, 1.5, 2.10, 5.1, 5.2 якої головний спеціаліст під час виконання посадових обов`язків підпорядковується безпосередньо начальнику відділу; головний спеціаліст здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів; організовує розгляд звернень і листів підприємств, установ, організацій, фізичних і юридичних осіб з визначених напрямків діяльності; головний спеціаліст отримує завдання для здійснення діяльності від керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та безпосередньо від начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду; головний спеціаліст погоджує проекти документів, що готуються, з начальником відділу санітарно-епідеміологічного нагляду, начальником управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства;
- наказ про призначення ОСОБА_21 №119-к від 11.05.2018, згідно з яким його призначено на посаду головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_14 ;
- наказ про присвоєння рангів державним службовцям №80-к від 17.04.2019 р. згідно з яким, ОСОБА_6 присвоєно 5 ранг;
- довідку №3 від 24.01.2020, згідно з якою начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 24 січня 2020 року не перебував у відпустці, відрядженні та тимчасовій непрацездатності;
- заяву ОСОБА_9 від 17.01.2020, поданою на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якою, вона просить провести обстеження приміщення для надання стоматологічних послуг ФОП « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_4 , для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія». Згідно з резолюціями на вказаній заяві ОСОБА_27 доручив її розгляд ОСОБА_6 ОСОБА_6 у свою чергу доручив її розгляд ОСОБА_13 у термін до 20.02.2020, а остання у свою чергу доручила розгляд заяви ОСОБА_21 у термін до 20.02.2020;
- акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 24.01.2020 р., згідно з яким, головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_21 на підставі направлення №127 від 22.01.2020 по заяві ФОП ОСОБА_9 від 17.01.2020 проведено обстеження об`єкта «приміщення для надання стоматологічної допомоги ФОП ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 ». За результатами якого зроблено заключення, що вказані приміщення відповідають вимогам санітарного законодавства та підготовлені для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія». Вказаний акт підписаний ОСОБА_21 та ОСОБА_9 ;
- наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про проведення обстеження №134 від 22.01.2020, згідно з яким головному спеціалісту ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_21 доручено в термін з 23.01.2020 по 24.01.2020 провести обстеження приміщень стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 ) на відповідність дотримання вимог санітарного законодавства. Контроль за виконанням наказу покладено на начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_6 . Зазначений наказ підготував головний спеціаліст ОСОБА_21 та завізували начальник відділу санітарно-епідеміологічного нагляду ОСОБА_13 , начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_6 , в.о. начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_28 та перший заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 ;
- направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на обстеження №127 від 22.01.2020, згідно з яким головному спеціалісту ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_21 доручено провести в термін з 23.01.2020 по 24.01.2020 позапланове обстеження приміщення стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 з метою встановлення відповідності вказаного приміщення вимогам санітарних норм та правил для отримання ліцензії на медичну практику;
- протокол про результати контролю за вчиненням злочину №570/16/08-2020 від 06.02.2020 р, згідно з яким 24.01.2020 ОСОБА_9 добровільно надала, зокрема, особисті грошові кошти в сумі 300 доларів США для їх подальшого огляду та ідентифікації з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B. Після цього 24.01.2020 р., в період часу з 10.30 год. до 10.45 год., у приміщенні УСР у Львівській області ДСР НП України вказані грошові кошти оглянуті, ідентифіковані, скопійовані та оброблені спецхімпрепаратом « ОСОБА_29 », що в ультрафіолетовому світлі світиться світло-зеленим кольором та при дотику до нього залишає сліди аналогічного кольору. Після чого їх вручено ОСОБА_9 для подальшого використання при проведенні заходів з підтвердження фактичних даних протиправної діяльності ОСОБА_6 . У подальшому, 24.01.2020, близько 14.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » по АДРЕСА_3 , при зустрічі з ОСОБА_6 передала йому грошові кошти в сумі 300 доларів США в якості неправомірної вигоди. Після чого правоохоронними органами було припинено протиправну діяльність ОСОБА_6 та вилучено одержану ним неправомірну вигоду;
- протокол про результати проведення НСРД №1079/55/112-2020 від 21.02.2020 з доданим електронним носієм інформації №271, згідно з якими 17.01.2020 о 12:20:02 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , під час якої останній підтвердив, що ОСОБА_30 ( ОСОБА_31 ) передала йому заяву ОСОБА_9 . Сказав, що остання не вказала в цій заяві свій номер телефону та погодився сам дописати номер телефону ОСОБА_9 в заяві. Разом з тим, під час цієї телефонної розмови на запитання ОСОБА_9 про те, чи він їй дізнався «на рахунок Києва», ОСОБА_6 відповів, що «дізнався, зараз за це ніхто не береться, говорять, що час такий ненадійний, там все йде нормально, прозоро, треба, щоб самі їхали і подавали документи, він говорив з двома людьми, вийшли на першого зама і сказали, що ніхто цього робити не буде», 20.01.2020 об 11:20:23 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , під час якої ОСОБА_6 повідомив, що не може знайти «цієї заяви». На що ОСОБА_13 відповіла, що він з цією заявою пішов у міське управління. Після цього об 11:45:43 год. ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_32 і сказав, що він забув один лист за який його «стоматологи просили, його одна ОСОБА_33 попросила», 24.01.2020 об 11:14:15 год. та о 13:44:10 год. відбулись телефонні розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , під час яких вони домовились про зустріч у піцерії «Папероні»;
- протокол про результати проведення НСРД №1080/55/112-2020 від 21.02.2020 р. з доданими електронними носіями інформації №273, №343, згідно з якими 24.01.2020 о 13:58 год., у піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 відбулась зустріч ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Під час якої останній, зокрема, запитав: «Ну що там, як там у Вас?», на що ОСОБА_9 відповіла, що все супер і подякувала. Далі на запитання ОСОБА_6 : «А що там по міністерству?» ОСОБА_9 відповіла, що все дізналася, їй дали людину. На наступне запитання ОСОБА_6 , чи була вона в їхньому департаменті, ОСОБА_9 відповіла, що була у його департаменті, все супер, все швидко з його допомогою і його вказівкою. На це ОСОБА_6 відповів: «Ми ж повинні жити так, допомагати». Після цього ОСОБА_9 ще раз подякувала, вийняла зі свого гаманця грошові кошти, візуально схожі на долари США, та передала їх ОСОБА_6 , який отримав від неї ці кошти та заховав у ліву зовнішню кишеню своєї дублянки. ОСОБА_9 сказала: «Так як домовлялися, триста». Після чого ОСОБА_34 подякував їй. Далі вони розмовляли на побутові теми, після чого ОСОБА_9 знову сказала: «Триста доларів, нормально все?», на що ОСОБА_6 відповів: «Добре все, дякую»;
- протокол про результати проведення НСРД №1078/55/112-2020 від 21.02.2020 р. з доданим електронним носієм інформації №272, згідно з якими 17.01.2020 о 16:47:26 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , під час якої ОСОБА_13 , зокрема, повідомила ОСОБА_9 , що віддала її заяву ОСОБА_6 . Також під час розмови ОСОБА_9 повідомила, що говорила з ОСОБА_6 «на рахунок Києва» і що він не має нікого в Києві. 21.01.2020 о 13:46:44 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , під час якої ОСОБА_13 повідомила, що заява вже в неї і вона завтра підготує наказ, направлення і скаже, хто до неї вийде. Також вони обговорили проведення обстеження приміщення і ОСОБА_13 сказала, що проведе його у п`ятницю (через 3 дні), оскільки ОСОБА_9 хоче якнайшвидше. 21.01.2020 о 17:08:26 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_13 та ОСОБА_35 , під час якої остання повідомила ОСОБА_13 , що ОСОБА_36 сказав зробити то обстеження і що заява пішла їй на виконання, тому нехай ОСОБА_37 вийде, все акуратно подивиться, а також сказав підготувати наказ і направлення сьогодні, щоб завтра зранку підписати. Коли ОСОБА_13 запитала: «Що, то горить?», ОСОБА_38 відповіла, що так, це вказівка ОСОБА_11 ;
- протокол про результати проведення НСРД №1081/55/112-2020 від 21.02.2020 з доданими електронними носіями інформації №275, №274, згідно з якими 24.01.2020 о 14:57 год. біля адмінбудівлі підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_6 відбулась зустріч між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . Під час якої вони разом зайшли в приміщення. ОСОБА_13 дала ОСОБА_9 підписати документи, частину з яких після підписання віддала останній. Після чого вони знову вийшли на вулицю та продовжили розмову. ОСОБА_13 запевнила ОСОБА_9 , що вони зробили неможливе, оскільки в неї були проблеми з документами, а також запитала, чи ОСОБА_9 підійде до ОСОБА_39 , чи їй самій до нього підійти. На що ОСОБА_9 відповіла, що сама з ним розбереться. Після цього ОСОБА_9 дістала зі свого гаманця та передала ОСОБА_13 грошові кошти, схожі на гривні, зазначивши: «Так, як говорили, десять», на що остання подякувала.
Також судом було досліджено у судовому засіданні речові доказаи сторони обвинувачення, а саме грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B;
Також в ході судового розгляду кримінального провадження судом, було досліджено письмові докази сторони захисту:
- адвокатський запит від 04.11.2022 року та відповідь на нього від 09.11.2022, яким ІНФОРМАЦІЯ_2 надано перелік позапланових заходів державного нагляду (контролю), а саме обстежень приміщень, призначених для здійснення медичної практики за період січень 2019 січень 2020 року;
- описи документів, які були вилучені на підставі ухвал суду та отримані у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_19 »;
- роздруківку взаємних з`єднань номера НОМЕР_4 з мобільним номером НОМЕР_5 ;
- роздруківку телефонних дзвінків абонента мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_19 » НОМЕР_4 ;
- роздруківку телефонних дзвінків абонента мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_17 » НОМЕР_5 ;
- скріншоти з додатків «Getcontact», «Eyecon», «Telegram» та «Instagram» по номеру мобільного телефону НОМЕР_6 ;
- аналітичну довідку до роздруківок телефонних дзвінків по номеру мобільного телефону НОМЕР_6 , отриманих, за результатами тимчасового доступу, стороною захисту;
Висновки суду.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України та в обвинувальному акті, який складений слідчим та затверджений прокурором, зазначено, що він, обіймаючи, відповідно до наказу в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №91-к від 28.04.2016, посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи службовою особою, посада якої, згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б», тобто службовою особою, яка, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, та яка, згідно посадової інструкції начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженої 21.08.2017 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів, здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності, розподіляє обов`язки між працівниками та подає на затвердження посадові інструкції працівників у ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймає рішення в межах своєї компетенції та надає обов`язкові для виконання доручення працівникам Управління, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 24.01.2020, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_9 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, а саме за сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».
В обвинувальному акті також зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення: ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Крім цього, в обвинувальному акті вказано, що обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , та обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено. Потерпілі у кримінальному провадженні участі не беруть. Матеріальної шкоди кримінальними правопорушеннями не завдано. У ході досудового розслідування цивільні позови не подавались.
Однак таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в отриманні ним 24 січня 2020 року в ОСОБА_9 грошових коштів в розмірі 300 доларів США, суд вважає невірною, виходячи з наступного.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Положеннями ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, поряд з іншим, підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з положеннями ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, які зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України, має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 368 КК України кримінальним правопорушенням, передбаченим цією правовою нормою, є, зокрема, одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Як зазначалось вище, ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 24 січня 2020 року, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_9 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, а саме за сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».
Зміст формулювання цього обвинувачення, на думку суду, є неконкретним та в ньому не відображено, які саме дії вчинив безпосередньо обвинувачений ОСОБА_6 по сприянню у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта про те, що вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».
Таких доказів щодо конкретних умисних дій ОСОБА_6 , які б поза розумним сумнівом підтверджували доведеність висунутого обвинувачення, також не було здобуто як під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, так в процесі його судового розгляду.
Так, в ході судового розгляду кримінального провадження судом безспірно встановлено, що відповідний Акт санітарно-епідеміологічного обстеження приміщення для надання стоматологічної допомоги ФОП ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 був складений 24 січня 2020 року головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_21 .
Вказане обстеження ОСОБА_21 проводив на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_40 від 22 січня 2020 року №134 «Про проведення обстеження», яким йому, ОСОБА_21 , було доручено провести таке обстеження в термін з 23.01.2020 р. по 24.01.2020р., а контроль за виконанням наказу покладено на начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_6 . Вказаний акт підписаний лише ОСОБА_21 та ОСОБА_9 .
Крім цього, саме головному спеціалістові ОСОБА_21 було видано направлення на перевірку/обстеження об`єктів за №127 від 22.01.2020 року, яке також було підписано начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_41 , яким йому доручено провести в термін з 23.01.2020 по 24.01.2020 позапланове обстеження приміщення стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 з метою встановлення відповідності вказаного приміщення вимогам санітарних норм та правил для отримання ліцензії на медичну практику.
Відповідно до «Посадової інструкції головного спеціаліста відділу санітарно- епідеміологічного нагляду Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка затверджена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_23 14 травня 2018 року та якою, зокрема, керувався в своїй діяльності ОСОБА_21 , він, поряд з іншим, також отримує завдання для здійснення діяльності від керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ту обставину, що проведення обстеження вищевказаного приміщення по АДРЕСА_4 проводились на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22 січня 2020 року №134 «Про проведення обстеження» та на підставі направлення на перевірку/обстеження об`єктів за №127 від 22.01.2020 року, в яких було вказано строки проведення такого обстеження, підтвердив сам ОСОБА_21 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка.
З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_9 від 17.01.2020 року з проханням провести обстеження приміщення для надання стоматологічних послуг ФОП « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_4 , для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія», видно, що така заява була подана нею на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_23 .
З копій резолюцій до цієї заяви, вбачається, що перший заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_42 доручив розгляд заяви ОСОБА_9 ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_6 у свою чергу доручив розгляд цієї заяви в термін до 20.02.2020 року ОСОБА_13 , котра обіймала посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 . ОСОБА_13 , у свою чергу, доручила розгляд цієї заяви головному спеціалістові очолюваного нею відділу ОСОБА_21 також з зазначенням терміну - до 20.02.2020 року.
Об`єктивних та достатніх доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 якимись діями впливав на підготовку і видачу вищевказаних наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22 січня 2020 року №134 «Про проведення обстеження» та направлення на перевірку/обстеження об`єктів за №127 від 22.01.2020 року, якими були визначені головному спеціалістові ОСОБА_21 строки проведення обстеження приміщення по АДРЕСА_4 , чи будь-яким іншим чином впливав на строки проведення такого обстеження, матеріали кримінального провадження не містять та їх також не було здобуто під час судового провадження.
Приписами ст. 17 КПК України, зокрема, передбачено, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до приписів ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Оцінюючи зібрані по справі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та її дії слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 369-2 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив одержання неправомірної вигоди для третьої особи за пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Суд приходить до переконання про відсутність провокації вчинення злочину у даному кримінальному провадженні з наступних підстав.
Згідно зі сталою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 02.02.2022 у справі № 321/1009/16-к, від 27.04.2023 у справі № 206/5339/19, від 30.06.2021 у справі № 644/636/17, від 19.10.2022 у справі № 728/1614/17, від 14.07.2021 у справі № 175/935/19, для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: змістовний критерій; процесуальний критерій.
Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», однак зміст цих рішень зводиться до вислову «не було б скоєно, якби не було спровоковано».
При оцінці вищевказаних критеріїв у даному кримінальному провадженні суд враховує наступне:
1.Перша зустріч ОСОБА_9 з ОСОБА_6 відбулась 16.01.2020 у приміщенні кондитерської-пекарні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , коли ОСОБА_9 ще не була залучена правоохоронними органами до конфіденційного співробітництва та не знала, що правоохоронними органами документується протиправна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .
Після її встановлення і виклику працівниками правоохоронних органів, а також залучення до конфіденційного співробітництва та проведення контролю за вчиненням злочину, вона лише 1 раз зустрілась із ОСОБА_6 24.01.2020, діючи в межах контролю за вчиненням злочину з метою спростування чи отримання доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
2.Зі сторони ОСОБА_9 не було жодних наполегливих нагадувань чи повторних пропозицій надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 . Зі сторони ОСОБА_6 не було жодних відмов та заперечень у одержанні неправомірної вигоди.
3.24.01.2020 ОСОБА_6 явно схвалював дії ОСОБА_9 щодо надання йому неправомірної вигоди, одержав від неї неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, після чого двічі подякував ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_6 носили активний характер. Водночас, поведінка ОСОБА_9 не була наполегливою і спрямованою на надання неправомірної вигоди за будь-яких умов.
4.Даних про створення працівниками правоохоронних органів штучних умов для отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, без реалізації яких цей злочин не було би скоєно, матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту таких не надано. Дії працівників правоохоронних органів у даному кримінальному провадженні мають ознаки опосередкованого контролю за вчиненням злочину, а відтак не є провокаційними.
5.У матеріалах кримінального провадження відсутні та стороною захисту не надано жодних доказів, які б породжували об`єктивні побоювання щодо того, що ОСОБА_9 могла мати які-небудь приховані мотиви щодо повідомлення неправдивих відомостей про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 .
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 не визнав факту одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за сприяння у проведенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта. Натомість, він надав суду показання про те, що він отримав грошові кошти в сумі 300 доларів США від ОСОБА_9 для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_9 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає ІНФОРМАЦІЯ_20 , за таке сприяння у ІНФОРМАЦІЯ_20 , а також за його допомогу у ІНФОРМАЦІЯ_21 щодо надання ОСОБА_9 інформації про перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії.
Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у відсутності провокації злочину. Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, який визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України`від 08 липня 2021 року).
Щодо доводів сторони захисту про те, що усі результати проведення НСРД у даному кримінальному провадженні є недопустимими доказами, оскільки слідчий ОСОБА_43 , який 08.01.2020 звертався до слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 з клопотаннями про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №25т/16/08-2020 від 08.01.2020 та №26т/16/08-2020 від 08.01.2020, не був включений до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.
Відсутність у матеріалах кримінального провадження через помилку слідчого постанови про створення слідчої групи не призвела та не могла призвести до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод ОСОБА_6 .
Так ІНФОРМАЦІЯ_25 зазначила, що відповідно до ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.
Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.
В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.
На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.
З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).
Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.
З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Виходячи з наведеного суд може визнати дані висновку експертизи недопустимими доказами лише за умови, якщо призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи призвела до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. У разі визнання даних висновку експерта недопустимими доказами у зв`язку з призначенням експертизи таким слідчим, суд у кожному випадку повинен аргументувати, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.
Це також узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к, згідно з якою, вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.
Суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 використовувала якийсь оперативний номер є надуманими та голослівними, нічим не підтвердженими.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, те, що він є пенсіонером, вік 62 роки, має місце постійного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 , та призначення йому покарання у виді штрафу, в межах санкції статті, чинної на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, у вигляді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
На підставі вимог ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України слід звільнити ОСОБА_6 , від призначеного судом покарання, в зв`язку з закінченням строків давності.
Так, відповідно до ч.2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
З врахуванням санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України в редакції, чинній на 24.01.2020 (дата вчинення інкримінованого кримінального правопорушення), вимог ст.12 КК України, вказаний злочин є нетяжким .
Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України про те, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке інкримінується ОСОБА_6 , слід визначати відповідно до положень чинного станом на 24.01.2020 (дата вчинення кримінального правопорушення). Зокрема, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, караються штрафом від 750 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від 2 до 5 років.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Арешт накладений слідчим суддею підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у кримінальному провадженні становлять 4903,20 гривень і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Запобіжний захід судом щодо обвинуваченого продовжити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання, в зв`язку з закінченням строків давності.
Після вступу вироку в законну силу та припинення дії запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.01.2020 р., повернути заставодавцю ОСОБА_46 заставу у розмірі 168160 грн., внесену нею за ОСОБА_6 на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_26
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова 29.01.2020 року на:
- обеззолені фільтри, за допомогою яких проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_6 ;
- пару гумових рукавиць, в яких проведено змиви з рук ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ НОМЕР_7 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ;
- грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B;
- пару гумових рукавиць, в яких проведено огляд вказаних купюр;
- пару рукавиць, за допомогою яких було здійснено обшук ОСОБА_6 ;
- грошові кошти в сумі 1500 грн. (номіналом по 500, 200, 100 грн.) та 100 доларів США;
- грошові кошти в сумі 2775 грн. (номіналом по 500, 200, 100, 50, 20, 5 грн.) та 452 долари США.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- обеззолені фільтри, за допомогою яких проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_6 ; - пару гумових рукавиць, в яких проведено змиви з рук ОСОБА_6 ; - пару гумових рукавиць, в яких проведено огляд вказаних купюр; пару рукавиць, за допомогою яких було здійснено обшук ОСОБА_6 знищити.
- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ НОМЕР_7 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 грн. (номіналом по 500, 200, 100 грн.) та 100 доларів США; грошові кошти в сумі 2775 грн. (номіналом по 500, 200, 100, 50, 20, 5 грн.) та 452 долари США які належать ОСОБА_6 повернути останньому за належністю;
- грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B повернути ОСОБА_9 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_47