ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/233/25
Провадження № 1-кп/483/98/2025
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з використанням захисником власних технічних засобів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 23 вересня 2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сиваківка Хорольського району Приморського краю Російської Федерації, є громадянином України, з початковою загальною середньою освітою, не працює, є інвалідом ІІ групи, до якого 23 грудня 2022 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за вчинення суспільно небезпечного діяння; 08 лютого 2024 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги із звичайним наглядом з триманням у психіатричному закладі і лікуванням у примусовому порядку, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 21 січня 2025 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, а саме 16 вересня 2024 року приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, діючи умисно та протиправно, пройшовши через не зачинену дерев`яну хвіртку задньої частини подвір`я зазначеного домоволодіння, проник на його територію.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власної наживи, з корисливих мотивів, непомітно для оточуючих, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, ОСОБА_4 шляхом зламу навісного замку на дверях та їх подальшого відмикання, проник до господарчого приміщення (сараю), звідки таємно викрав майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: інверторний зварювальний апарат марки «Start Pro» SPI-280 чорно-червоного кольору з дротом живлення вартістю 2 216 грн 20 коп. та ударну дриль марки «Stern Austria», модель: ID13B синього кольору вартістю 567 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 17 вересня 2024 року приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи поблизу вищевказаного домоволодіння, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, діючи умисно та протиправно, пройшовши аналогічним способом через не зачинену дерев`яну хвіртку задньої частини подвір`я вказаного домоволодіння, проник на його територію.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власної наживи, з корисливих мотивів, непомітно для оточуючих, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, шляхом зняття вже зламаного навісного замку на дверях та їх подальшого відмикання, ОСОБА_4 проник до господарчого приміщення (сараю), звідки таємно викрав майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: кутову шліфувальну машину марки «DWT» WS-125LV зеленого кольору вартістю 1 300 грн, саморобний наждачний станок ТИП АОЛ22-43, ОСТ 160.510.001-70, 1985 зеленого кольору вартістю 580 грн, ручний інструмент клейовий пістолет марки «Сталь» чорного кольору вартістю 140 грн 70 коп. та балон одноразовий цонговий «Gas» бутан/пропан зеленого кольору вартістю 80 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4 883 грн 90 коп..

Крім цього, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, а саме 20 листопада 2024 року приблизно о 22 год. 00 хв. перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, діючи умисно та протиправно, пройшовши через не зачинену металеву хвіртку вказаного домоволодіння, проник на його територію.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власної наживи, з корисливих мотивів, непомітно для оточуючих, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, шляхом демонтування дерев`яної віконної рами, ОСОБА_4 проник до житлового приміщення, звідки таємно викрав майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , а саме: ланцюгову електропилу «Макіта UC 4020А» серійний номер 00074868К вартістю 3 183 грн 33 коп.; комп`ютерний монітор «LG Flatron W1943 SS-PF» серійний номер 910TPVH2K039 вартістю 866 грн та автомагнітолу «JVC» вартістю 1 133 грн 33 коп..

Після цього, ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5 182 грн 66 коп..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану в частині епізоду, що стосується викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 визнав повністю. Щодо епізоду, потерпілою за яким є ОСОБА_6 , обвинувачений пояснив, що наприкінці 2024 року він за порадою свого знайомого проник до будинку по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , щоб взяти вина. Окрім вина, він взяв з будинку інше майно, точний перелік якого не пам`ятає. Винним себе за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 не визнав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вина останнього повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових доказів, показів потерпілих та свідків.

Так, допитана у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що проживає по АДРЕСА_3 . Про крадіжку їй стало відомо від сусідки ОСОБА_8 , яка у відсутності потерпілої приглядала за її будинком. Так, сусідка зателефонувала та повідомила, що на вхідних дверях до сараю та кухні збиті замки, а всередині сараю все перевернуто. Сама потерпіла в цей час перебувала за кордоном, а тому до поліції звернулася тільки після повернення до України. По поверненню додому вона виявила розлите на подвір`ї вино, з сараю зникли речі. Зі слів сусідів потерпілій стало відомо, що до крадіжки може бути причетний ОСОБА_4 , який тривалий час за плату допомагав потерпілій по господарству. Після цього, потерпіла випадково зустріла ОСОБА_4 у магазині, де останній сам повідомив, що може показати, де знаходяться її речі. Як з`ясувалося пізніше, ОСОБА_4 продав викрадені у неї речі чоловіку на ім`я ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 18 вересня 2024 року він вперше побачив ОСОБА_4 , в якого за 1000 грн придбав шліфувальну машинку та апарат для зварки металу зеленого кольору. На той момент свідок виконував ремонтні роботи в одному з домоволодінь у селі Куцуруб Миколаївського району Миколаївської області. 24 вересня 2024 року за вказаними речами приїхали власники, пояснили, що ці речі були викрадені. Пізніше цього дня до свідка приїхали працівники поліції та провели допит.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він особисто з обвинуваченим не знайомий, однак був присутнім під час слідчої дії, в ході якої оглядалися речі сварка чорного та болгарка зеленого кольорів.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що має у приватній власності будинок по АДРЕСА_2 . У листопаді 2024 року вона звернулася до поліції з приводу крадіжки майна з вказаного будинку. Так, у будинку було розбито вікно і, оглянувши будинок разом із племінником, який допомагав по ремонту у будинку, вони виявили нестачу електропили Мокіта, автомагнітоли і монітору.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він живе по сусідству з ОСОБА_4 . У його присутності останній видавав працівникам поліції речі, а саме: магнітолу, електропилку та ще якийсь інструмент.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що він є сусідом обвинуваченого і восени 2024 року був запрошений працівниками поліції для участі в якості понятого у слідчій дії, що проводилася по АДРЕСА_2 , під час якої ОСОБА_4 видавав майно магнітолу, бензопилу і ще якусь річ, яку саме він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 показав, що з обвинуваченим він особисто не знайомий, однак восени 2024 року він був запрошений в якості понятого для участі у слідчих діях, в ході яких видавалися речі, точний перелік яких свідок не пам`ятає. При цьому, речі видавалися добровільно, тиску чи конфліктів у його присутності не було.

Покази потерпілих та зазначених свідків є логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з дослідженими судом письмовими доказами, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Окрім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 вересня 2024 року, за змістом якого ОСОБА_6 заявила про вчинення крадіжки належного їй майна (а с. 52);

-протоколом огляду місця події від 23 вересня 2024 року з таблицями зображень, за змістом якого об`єктом огляду є домоволодіння АДРЕСА_3 (а.с. 53-59);

-заявою ОСОБА_4 від 23 вересня 2024 року, за змістом якої останній добровільно видав працівникам поліції дриль та наждачний станок (а.с. 62);

-протоколом огляду місця події від 23 вересня 2024 року з фото таблицею до нього, за змістом якого об`єктом огляду є територія домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.с. 63-66)

-постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 23 вересня 2024 року, за змістом якої визнано речовим доказом ударну дриль та наждачний станок (а.с. 67);

-висновком судової товарознавчої експертизи, згідно з яким ринкова вартість майна, а саме: кутової шліфувальної машинки, інверторного зварювального апарату, ручного інструменту клейового пістолету, балону одноразового, ударної дрилі, саморобного наждачного станка складає 4883 грн 90 коп. (а.с. 69-75);

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 про викрадення електроінструментів з домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.с. 76-77);

-протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 21 листопада 2024 року, за змістом якого об`єктом огляд є домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 78-81);

-заявою ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року про добровільну видачу працівникам поліції майна, а саме: електропили марки «Макіта», монітору марки «LG», авто магнітоли марки «NC», які останній викрав з домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 82);

-протоколом огляду місця події від 22 листопада 2024 року з таблицею зображень, за змістом якого об`єктом огляду є майно, що було видане ОСОБА_4 (а.с. 83-88);

-постановою від 22 листопада 2024 року про визнання речовими доказами речей, що були видані ОСОБА_4 (а.с. 89);

-висновком судової товарознавчої експертизи від 25 листопада 2024 року, за змістом якої ринкова вартість викраденого майна становить 5 182 грн 66 коп. (а.с . 90-98);

-заявою-розпискою ОСОБА_7 про отримання речових доказів на відповідальне зберігання (а.с. 99).

Дослідивши зазначені вище докази і оцінивши їх у сукупності, трактуючи наявні сумніви на користь обвинуваченого відповідно до стандарту доведення поза розумним сумнівом, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжку, поєднану з проникненням у сховище, вчинену в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, однак до нього судом неодноразово застосовувались примусові заходи медичного характеру, за місцем проживання характеризуються негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1977 року, у 2022 році проходив стаціонарне лікування, офіційно не працевлаштований, часткове визнання вини, як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Крім того, призначаючи покарання, суд враховує, що 23 грудня 2022 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 115, 116); 08 лютого 2024 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області до ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги із звичайним наглядом з триманням у психіатричному закладі і лікуванням у примусовому порядку, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 117, 118); 21 січня 2025 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області до ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 119-125).

Суд також враховує, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 16 від 17 січня 2025 року, ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння страждав та страждає на даний час розладами особистості та поведінки органічної етіології, обумовленими хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку. За своїм психічним станом ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час він також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Йому може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до статті 20 КК підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Законодавець чітко відокремлює поняття неосудної особи від особи з обмеженою осудністю, посилаючись на те, що встановлення такої обставини в подальшому тягне за собою різні правові наслідки. Так, неосудною вважається особа, яка в цілому не може усвідомлювати свої дії або керувати ними, а тому не підлягає кримінальній відповідальності, тоді як особа з обмеженою осудністю лише не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, при цьому така особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, а факт визнання її обмежено осудною зобов`язує суд врахувати цю обставину під час призначення покарання.

Неосудність або обмежена осудність є юридичними поняттями, тому висновок про можливість застосування до особи положень ст. 19 або ст. 20 КК України у конкретному провадженні робить суд, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові ВС від 29 липня 2021 року у справі №755/5059/19.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення кримінальних правопорушень психічні розлади, були не настільки виражені, обмежували, але не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, що в розумінні кримінального закону підпадає під ознаки обмеженої осудності (ст. 20 КК України).

За таких обставин, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи №16 від 17 січня 2025 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 19 КК України, тобто визнання його неосудною особою.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на рівні найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, суд враховує рекомендаційний характер постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», пунктом 8 якої розтлумачено, що за змістом статей 20, 94 КК України надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Відповідно до ч. 2 ст. 504 КПК України, досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру. Вказане також відповідає пункту 2 частини 3 статті 374 КПК, яким суд керується під час ухвалення вироку, а саме у мотивувальній частині вироку зазначаються мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого.

У зв`язку із призначенням ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи №16 від 17 січня 2025 року застосовує до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Вирішуючи долю речових доказів, суд керується статтею 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 20, п. 2 ч. 1 ст. 93, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України - застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

-інверторний зварювальний апарат марки «Start Pro» SPI-280 чорно-червоного кольору з дротом живлення,

-ударна дриль марки «Stern Austria», модель: ID13B, синього кольору,

-кутова шліфувальна машина марки «DWT» WS-125LV зеленого кольору,

-саморобний наждачний станок ТИП АОЛ22-43, ОСТ 160.510.001-70, 1985 зеленого кольору,

-ручний інструмент - клейовий пістолет марки «Сталь» чорного кольору,

-балон одноразовий цонговий «Gas» бутан/пропан зеленого кольору,

-ланцюгова електропила «Макіта UC 4020А», серійний номер 00074868К,

-комп`ютерний монітор «LG Flatron W1943 SS-PF», серійний номер 910TPVH2K039,

-автомагнітола «JVC»,

що передані на відповідальне зберігання потерпілим, - вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: