Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/389/25
Номер провадження 1-кс/530/319/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, у кримінальному провадженні за № 0000077 від 18.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Зіньківського районного суду Полтавської області 11.06.2025 року надійшло клопотання ОСОБА_3 подане його представником ОСОБА_4 про скасування арешту, у кримінальному провадженні за № 0000077 від 18.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У провадженні СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження за № 0000077 від 18.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.02.2025 по справі № № 530/389/25, номер провадження 1-кс/530/113/25 накладено арешт на транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки УАЗ, модель 330301, тип: вантажний малотоннажний бортовий, категорія «В», зеленого кольору, 1985 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (пластикове, до транспортного засобу УАЗ, модель 330301, ДНЗ НОМЕР_1 ) з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого транспортного засобу до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Постановою про закриття кримінального провадження від 28.04.2025 року КП № 0000077 від 18.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч. 1 чт. 284 КПК України.

Листом ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 20.05.2025 за вих. № С-5173 заявника повідомлено, що скасування арешту належить виключно до компетенції суду і лише суд має виключні повноваження щодо вирішення питання про скасування арешту, накладеного ухвалою суду.

30 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 727/2878/19 відступила від власного правового висновку щодо юрисдикції спору про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальному провадженні, визначивши, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Керуючись ст. 174 КПК України просить скасувати арешт, що був накладений згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.02.2025 по справі № № 530/389/25, номер провадження 1-кс/530/113/25 в рамках кримінального провадження за № 0000077 від 18.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та повернути транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки УАЗ, модель 330301, тип: вантажний малотоннажний бортовий, категорія «В», зеленого кольору, 1985 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (пластикове, до транспортного засобу УАЗ, модель 330301, ДНЗ НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 як володільцю майна.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає до задоволення.

За правилами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст. 170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постановівід 30.06.2020р. у справі №727/2878/19 звертає увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке.

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 р. на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 р. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі №202/5044/17, від 28.11.2018 р. у справі №636/959/16-ц, від 12.12.2018 р. у справі №640/17552/16-ц, від 27.03.2019 р. у справі №202/1452/18, від 11.09.2019 р. у справі №504/1306/15-ц).

Ч. 1 ст.1 КПК України 2012р. встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012р. За змістом ст. 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України 2012 р.).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 174 КПК України 2012 р. прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України 2012 р.).

Втім, ч. 3 і 4 ст. 174 КПК України 2012 р. регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012р., на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України 2012р. слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012р. є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України 2012 р.), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст. 173, 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 р. немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 р. накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 р., особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні. Стосовно доводу касаційної скарги про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, Велика Палата Верховного Суду зауважує, щопозивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, висновками, сформульованими у цій постанові.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила наступні висновки щодо застосування норм права:

1. Спори про звільнення майна з-під арешту,накладеного за правилами КПК України 1960р.та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи,слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

2. Питання про скасування арешту майна,накладеного за правилами КПК України 2012 р. та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.02.2025 по справі № № 530/389/25, номер провадження 1-кс/530/113/25 накладено арешт на транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки УАЗ, модель 330301, тип: вантажний малотоннажний бортовий, категорія «В», зеленого кольору, 1985 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (пластикове, до транспортного засобу УАЗ, модель 330301, ДНЗ НОМЕР_1 ) з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого транспортного засобу до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Постановою про закриття кримінального провадження від 28.04.2025 року КП № 0000077 від 18.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч. 1 чт. 284 КПК України. Листом ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 20.05.2025 за вих. № С-5173 заявника повідомлено, що скасування арешту належить виключно до компетенції суду і лише суд має виключні повноваження щодо вирішення питання про скасування арешту, накладеного ухвалою суду.З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги те, що звертаючись до суду з відповідним клопотанням, заявник посилається на те, що відпала необхідність в такому арешті, провадження в даній кримінальні справі закрито, власником даного майна є ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_1 , а тому за таких обставин, враховуючи наявність достатніх підстав визначенихст. 174 КПК Українидля скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 170 -174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, у кримінальному провадженні за № 0000077 від 18.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, що був накладений згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.02.2025 по справі № № 530/389/25, номер провадження 1- кс/530/113/25 в рамках кримінального провадження за № 0000077 від 18.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Повернути транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки УАЗ, модель 330301, тип: вантажний малотоннажний бортовий, категорія «В», зеленого кольору, 1985 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (пластикове, до транспортного засобу УАЗ, модель 330301, ДНЗ НОМЕР_1 ) мені, ОСОБА_3 як володільцю майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1