Справа № 932/1821/25
Провадження № 1-кп/932/232/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07 лютого 2025 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ Луганської області, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, не працюючої, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не маюча постійного місця проживання, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

07 лютого 2025 року близько 13:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи біля банкомату «Приват Банку», розміщеного на фасаді ТРЦ «Дафі» за адресою: м. Дніпро, бульвар Зоряний, буд. 1-А, побачила раніше незнайому їй потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала в своїх руках грошові кошти в сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. Визначивши вказані грошові кошти об`єктом свого злочинного посягання, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку військової агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введено військовий стан на всій території України (згідно Указу Президента України від 28.10.2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб), підійшла до потерпілої ОСОБА_6 збоку та вихопила з рук останньої грошові кошти в сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. та побігла в сторону паркувального майданчику, який знаходиться біля ТРЦ «Дафі» за вищевказаною адресою, утримуючи при собі викрадені грошові кошти.

Однак, ОСОБА_5 , не отримавши реальної змоги розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, була зупинена свідком ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки остання була зупинена з викраденими грошовими коштами свідком ОСОБА_7 , не отримавши змоги розпорядитись викраденим майном, однак своїми діями спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1000 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України.

08 липня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000154 від 07.02.2025 року, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за згодою потерпілого, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 під час судового провадження зобов`язалася беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України. Сторони узгодили покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на призначення узгодженого покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованому діянні та сприяла судовому провадженню; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом; їй роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, надала письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; добровільно відшкодувала заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду; у скоєному щиро розкаялася.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття у скоєному; добровільне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченою добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і є достатнім для її виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілої ОСОБА_6 .

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слід скасувати, звільнивши обвинувачену з-під варти в залі суду по оголошенню вироку.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 08 липня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 липня 2025 року покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року, скасувати та до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) відсутні.

Речовий доказ по справі: DVD-R диск з відеоматеріалами з технічних засобів відеофіксації обставин подій, що мали місце 07.02.2025 року, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: