Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1108/25
У Х В А Л А

28.05.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого підготовчого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2024 року за № 0000244, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мукачево Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Северне Кокчетавської області Республіки Казахстан, місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

обвинувальний акт, яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, - сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, складено 25.02.2025 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 , затверджено 25.02.2025 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті в частині обвинувачення ОСОБА_3 , проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який продовжено до 05 години 30 хвилин 12.08.2024 року.

Згідно статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно пункту 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Пунктом 2-9 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (надалі - постанова КМУ № 57) передбачено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів (абзац восьмий пункту 2-9 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 року № 1285) з дня перетину державного кордону.

Встановлено, що 23.10.2023 року у ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), який будучи обізнаним про Правила перетинання державного кордону громадянами України, які діють на час воєнного стану в Україні, виник злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_10 , який є військовозобов`язаним громадянином України, через державний кордон України за грошову винагороду. З цією метою він вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_3 та ОСОБА_4

23.10.2023 року о 20:13 год ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) під час телефонної розмови дізнався від ОСОБА_10 про те, що останній в порушення вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» має намір незаконно виїхати за межі України і не планує повертатися.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону України, ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримав від останнього його персональні дані, а саме фотографію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія та грошові кошти.

Після цього ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 24.10.2024 року, передав персональні дані ОСОБА_10 ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) з метою внесення відомостей про нього до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, як водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Рейс» (надалі - ТОВ «Євро-Рейс»), для усунення обмежень, визначених постановою КМУ № 57 для військовозобов`язаного ОСОБА_10 , який підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Надалі, 24.10.2024 року, ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), маючи доступ за допомогою цифрового ключа до особистого кабінету суб`єкта господарювання ТОВ «Євро-Рейс», який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів, розуміючи, що ОСОБА_10 не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Євро-Рейс», будучи обізнаною про те, що останній бажає виїхати за межі України, в порушення вимог законодавства, зокрема пункту 2-9 постанови КМУ № 57, внесла недостовірну інформацію до автоматизованої системи ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що ОСОБА_10 є водієм пасажирського транспортного засобу ТОВ «Євро-Рейс», зокрема автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

В подальшому, 24.10.2023 року, ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , забезпечив ОСОБА_10 транспортним засобом, зокрема автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Надалі ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) надав вказівку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхати транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , разом із ОСОБА_10 через пункт пропуску через державний кордон України «Вилок» з метою надання йому вказівок та консультацій з приводу того як себе поводити під час спілкування з представниками Державної прикордонної служби України та підтримання легенди, що він офіційно працевлаштований на ТОВ «Євро-Рейс» як водій та їде за пасажирами в країни Європейського Союзу.

24.10.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), в якості пасажирів сіли в автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та разом із ОСОБА_10 поїхали в пункт пропуску через державний кордон України «Вилок» на кордоні із Республікою Угорщиною.

Перебуваючи у вказаному пункті пропуску, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавали ОСОБА_10 рекомендації, поради та вказівки як себе поводити під час розмови із співробітниками Державної прикордонної служби України, щоб його пропустили через державний кордон України.

Цього ж дня, 24.10.2023 року, о 17:28 год ОСОБА_10 на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дотримуючись вказівок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Вилок» та не повернувся на територію України.

Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після того як перетнули державний кордон України разом із ОСОБА_10 повернули автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на територію України, зокрема ОСОБА_3 в якості водія, ОСОБА_4 в якості пасажира.

Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті в частині обвинувачення ОСОБА_4 , проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який продовжено до 05 години 30 хвилин 12.08.2024 року.

Згідно статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно пункту 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Пунктом 2-9 постанови КМУ № 57 передбачено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів (абзац восьмий пункту 2-9 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 року № 1285) з дня перетину державного кордону.

Встановлено, що 23.10.2023 року у ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), який будучи обізнаним про Правила перетинання державного кордону громадянами України, які діють на час воєнного стану в Україні, виник злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_10 , який є військовозобов`язаним громадянином України, через державний кордон України за грошову винагороду. З цією метою він вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_3 та ОСОБА_4

23.10.2023 року о 20:13 год ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) під час телефонної розмови дізнався від ОСОБА_10 про те, що останній в порушення вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» має намір незаконно виїхати за межі України і не планує повертатися.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону України, ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримав від останнього його персональні дані, а саме фотографію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія та грошові кошти.

Після цього ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 24.10.2024 року, передав персональні дані ОСОБА_10 ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) з метою внесення відомостей про нього до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, як водія ТОВ «Євро-Рейс», для усунення обмежень, визначених постановою КМУ № 57 для військовозобов`язаного ОСОБА_10 , який підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Надалі, 24.10.2024 року, ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), маючи доступ за допомогою цифрового ключа до особистого кабінету суб`єкта господарювання ТОВ «Євро-Рейс», який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів, розуміючи, що ОСОБА_10 не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Євро-Рейс», будучи обізнаною про те, що останній бажає виїхати за межі України, в порушення вимог законодавства, зокрема пункту 2-9 постанови КМУ № 57, внесла недостовірну інформацію до автоматизованої системи ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що ОСОБА_10 є водієм пасажирського транспортного засобу ТОВ «Євро-Рейс», зокрема автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

В подальшому, 24.10.2023 року, ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , забезпечив ОСОБА_10 транспортним засобом, зокрема автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Надалі ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) надав вказівку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхати транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , разом із ОСОБА_10 через пункт пропуску через державний кордон України «Вилок» з метою надання йому вказівок та консультацій з приводу того як себе поводити під час спілкування з представниками Державної прикордонної служби України та підтримання легенди, що він офіційно працевлаштований на ТОВ «Євро-Рейс» як водій та їде за пасажирами в країни Європейського Союзу.

24.10.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), в якості пасажирів сіли в автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та разом із ОСОБА_10 поїхали в пункт пропуску через державний кордон України «Вилок» на кордоні із Республікою Угорщиною.

Перебуваючи у вказаному пункті пропуску, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавали ОСОБА_10 рекомендації, поради та вказівки як себе поводити під час розмови із співробітниками Державної прикордонної служби України, щоб його пропустили через державний кордон України.

Цього ж дня, 24.10.2023 року, о 17:28 год ОСОБА_10 на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дотримуючись вказівок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Вилок» та не повернувся на територію України.

Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після того як перетнули державний кордон України разом із ОСОБА_10 повернули автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на територію України, зокрема ОСОБА_3 в якості водія, ОСОБА_4 в якості пасажира.

Згідно частини четвертої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У формулюванні обвинувачення повинні бути викладені дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (пункт 2 частини третьої статті 374 КПК України).

У формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено відомості з приводу того, коли обвинувачені та інші особи домовилися про вчинення кримінального правопорушення, в чому виявилася домовленість, не вказано час та місце вчинення обвинуваченими дій, викладених в обвинувальному акті, в чому полягали поради та вказівки обвинувачених особі, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України, не зазначено форму вини обвинувачених.

Із врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинувачених нівелюється ефективність судового провадження, оскільки немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінального правопорушення та перевірці їх доказами.

Однією із загальних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (пункт 10 частини першої статті 7 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті містять відомості про прізвища осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження.

Твердження в обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про вчинення діяння, передбаченого КК України, крім них, також іншими особами, яким не висунуто обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, суперечить засаді кримінального провадження, передбаченій пунктом 10 частини першої статті 7 КПК України.

Згідно положень пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 291, 314, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, складений 25.02.2025 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 , затверджений 25.02.2025 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 , повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяОСОБА_1