Справа № 308/9305/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, молодшого сержанта, командира 3-го відділення охорони 3-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025, відносно ОСОБА_4 ,.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 розробив злочинну схему, відповідно до якої, він підводить до встановленого місця, неподалік державного кордону України з Словацькою Республікою, особу призовного віку від 18 до 60 років, якому обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду, надає поради та вказівки, зокрема вказує точний напрямок руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, перед чим особа призовного віку передає грошову винагороду ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, підшукав особу на ім`я - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав намір здійснити незаконний перетин державного кордону України, з метою виїзду до країн Європейського Союзу.

В ході виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, ОСОБА_4 зв`язався через мобільний телефон НОМЕР_1 із ОСОБА_8 та повідомив останньому, що для вдалого перетину державного кордону України йому потрібно зібрати суму грошових коштів у розмірі 5000 доларів США та після чого повідомити його про готовність перетину. Окрім цього, ОСОБА_4 зазначив, щоб ОСОБА_8 придбав собі новий (кнопковий) телефон та брав із собою мінімальну кількість речей.

Надалі, 28.06.2025 року, ОСОБА_8 близько 16:00 години зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про його готовність здійснити незаконний перетин державного кордону України. Після чого, ОСОБА_4 погодився зустрітися поблизу закладу швидкого харчування «МакДональдс» та знову наголосив, щоб ОСОБА_8 взяв кнопковий мобільний телефон та не брав велику кількість речей із собою. Згодом, близько 20:00 години ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік закладу швидкого харчування «МакДональдс» знову зателефонував ОСОБА_4 та запитав коли саме вони зустрінуться, та яким чином він зможе його впізнати, на що ОСОБА_4 повідомив, щоб ОСОБА_8 підійшов до автобусної зупинки навпроти закладу швидкого харчування «МакДональдс» та очікував його дзвінка. Надалі, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив останньому, що очікує його поблизу магазину «Амбар», який знаходився неподалік від вищевказаної автобусної зупинки.

В подальшому, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 та повідомив останньому, щоб він сідав в таксі, а саме транспортний засіб марки «Honda» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 », після чого вони разом відбули в напрямок вулиці Баб`яка, 48 в м. Ужгород та прибувши на місце висадки, покинули вищевказаний транспортний засіб. Надалі, ОСОБА_4 наказав рухатися за ним в напрямок вулиці Єнківської. Під час їхнього руку, ОСОБА_4 інструктував, надавав поради, вказівки ОСОБА_8 для його подальшого незаконного перетину через державний кордон України. Окрім цього, ОСОБА_4 розповів, що раніше вже мав подібну ситуацію з двома невідомими особами, які не виконали його інструкцій у повному обсязі і були затримані працівниками ДПС України.

В подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 зайшли до продуктового магазину, який розташований по вулиці Єнківській, після чого вони придбали собі напої. Надалі, вийшовши з магазину, ОСОБА_4 повів ОСОБА_8 у двір одного з будинків по вулиці Єнківській та наказав відкрити додаток із картами на телефоні «Google maps», після чого почав демонструвати маршрут до державного кордону України, наголошуючи, що слід рухатися «корчами» приблизно за 5 метрів від дороги, а також орієнтуватися на притулок для тварин під назвою «Барбос», який «прикриє» ОСОБА_8 . Також, ОСОБА_4 показав точне місце, де ОСОБА_8 повинен буде передати йому кошти за організацію його незаконного переправлення, та вказав поле, на яке останній мав вийти, щоб опинитися на території Словаччини, наголосивши, що на тому відрізку немає загороджувального забору.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пройшли пішки приблизно 200 метрів та зупинилися біля озера, де ОСОБА_4 провів ще один інструктаж, щодо подальших дій під час незаконного перетину державного кордону України. Надалі, ОСОБА_8 діючи під контролем працівників поліції, перебуваючи неподалік лінії державного кордону передав ОСОБА_4 на його вимогу заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти у сумі 5000 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та після цього близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було виявлено та затримано працівниками правоохоронних органів під час спроби безпосереднього перетину державного кордону України на напрямку 308 прикордонного знаку. Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів..

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні всіма доказами, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 ,, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протокол затримання особи ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий стверджує, що є необхідність в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий стверджує, що відповідно до вимог КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що у даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

Стверджує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив таке задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого та подала письмове заперечення, в якому зазначила про відсутність ризиків на які посилається слідчий та просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначила щодо стану здоров`я її підзахисного та на підтвердження надала довідки та виписки лікарів.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав висловлені позиції свого захисника, просив врахувати, що з 2019 року проходить військову службу, має бойові поранення, контузії, має на утриманні хвору матір. Свою вину не заперечує, співпрацює зі слідством.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Як установлено з матеріалів клопотання, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001275 від 12.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28.06.2025 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано.

29.06.2025 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 яке обґрунтовується наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ризиків, визначених ст.177 КПК України, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та для досягнення завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення, протоколом вручення імітаційних грошових коштів від 28.06.2025, протоколом вручення технічних засобів від 28.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2025, протоколом повторного допиту свідка ОСОБА_8 від 23.06.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.06.2025, довідкою щодо маршруту руху транспортного засобу марки «Hondа» д.н.з. НОМЕР_3 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 28.06.2025 та іншими матеріалами справи.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Більш того, слід врахувати ту обставину, що ймовірно вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення у сфері недоторканості державних кордонів, який вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; ; має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні та політичні основи суспільства у державі.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на його користь.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Однак, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає необгрунтованим.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до частин 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, врахував наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючі дані підозрюваного, а саме те, що останній має постійне місце проживання, військовослужбовець, який згідно довідки командира військової частини НОМЕР_4 брав участь в антитерористичній операції з 2019 року, стан здоров`я останнього, який згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого, довідки ВЛК від 21.02.2025, має діагноз: посттравматичний стресовий розлад, помірно виражений, дисфоричний вріант, наслідки мінно-вибухової травми від 23.08.2022.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи необхідність в проходженні лікування підозрюваним та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризиків, передбачених статтею п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту слід відмовити.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1ст.177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст.ст.176, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025, відносно ОСОБА_4 - відмовити

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме - до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 25 серпня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год. 40 хв. 01.07.2025 року.

Слідчий суддя Ужгородськогоміськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1