ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 384/324/25

№пр. 1-кп/384/56/2025

26 серпня 2025 року с-ще Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 22 квітня 2025 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, освіта повна загальна середня, одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

прокурорів, які брали участь в судовому

засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

3 07 лютого 2023 року по даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду солдата резерву у званні «солдат», зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відтак, з 07 лютого 2023 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16, 17, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.04.2025 близько 16 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебував спільно з ОСОБА_9 в лісовому масиві, який розташований на південний схід від с. Осички Голованівського району Кіровоградської області, де проводили дозвілля та спільно вживали алкогольні напої за столом в альтанці. В цей час на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник єдиний злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, взявши рукою ніж, який знаходився на столі та наблизившись до ОСОБА_9 , який на той час перебував в положенні лежачи на спині на дерев`яній лавці в альтанці та наніс йому один удар ножем в область правого стегна в наслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді веретеноподібної рани на правому стегні з ушкодженням великої підшкірної вени, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно з «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

В подальшому ОСОБА_9 було доставлено до КНП «Вільшанська лікарня», яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с-ще Вільшанка, вул. Миру, 30, де останній від гострої крововтрати в результаті ушкодження великої підшкірної вени о 17 год. 50 хв. помер.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 21 квітня 2025 року він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 протягом дня відпочивали в Осичанському лісі біля ставка в альтанці, де їли та вживали пиво і горілку. Особисто він випив 100 грам горілки, а далі вживав пиво. У другій половині дня між ним та ОСОБА_9 виникла суперечка, під час якої вони один одного ображали словесно. Він наблизився до ОСОБА_9 та наніс йому удар в ногу ножем, який тримав у руці, оскільки користувався ним під час приготування їжі. На перший погляд здалося, що удар не сильний, потім коли ОСОБА_9 встав і пішов, вони побачили багато крові та одразу почали допомагати потерпілому. ОСОБА_1 своїм ремінем перетягнув ногу ОСОБА_9 , який перед цим упав на землю. Потім ОСОБА_10 зателефонував своєму товаришу ОСОБА_14 , який з дружиною приїхав до них у ліс. Вони разом завантажили ОСОБА_9 в автомобіль і швидко поїхали до лікарні. Швидку не викликали, оскільки знаходилися в лісі і розуміли, що швидкій буде важко їх знайти. Позбавляти життя ОСОБА_9 не хотів, думав, що удар в ногу не потягне серйозних наслідків, і не думав, що це може до такого призвести. Наносячи удар він не знав, що попаде у вену. Коли їхав з дружиною додому з с. Осички до селища Вільшанка побачив автомобіль поліції. Вийшов назустріч поліції та почав добровільно надавати покази. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, що вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

У відповідності зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, для обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з довідкою-характеристикою №676, виданою 22 квітня 2025 року Вільшанською селищною радою Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо (Т.2 а.п.140).

Згідно з інформацією комунального некомерційного підприємства «Вільшанська лікарня» від 22 квітня 2025 року за №02/325-25 та №02/326-25, ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (Т.2 а.п.143, 145).

Відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.07.2025 за №4/4/1933, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження служби в Збройних Силах України (Т.2 а.п. 149).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його стан здоров`я, який за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у скоєному та обставин, які обтяжують покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої, суд вважає за потрібне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, що цілком відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

Разом з цим, в судовому засіданні обвинувачений висловив бажання проходити військову службу, однак суд зазначає таке.

За приписами ст. 81-1 КК України під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 3 ст. 21-5 згаданого Закону на військову службу за контрактом приймаються особи, звільнені умовно-достроково від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України, які відповідають таким вимогам проходження військової служби: яким залишилося до досягнення віку, передбаченого статтею 22 цього Закону, не менше трьох років; придатні до військової служби за станом здоров`я; пройшли професійно-психологічний відбір; мають достатній рівень фізичної підготовки для виконання обов`язків військової служби.

Для прийняття на військову службу осіб, які виявили бажання проходити військову службу за контрактом і розглядаються до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, установи виконання покарань звертаються до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем їх розташування.

Отже умовами звільнення від покарання є відбування покарання, а тому вказане питання може бути вирішено лише після набрання вироком законної сили шляхом звернення засудженого до відповідної установи виконання покарань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 квітня 2025 року, ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 22 квітня 2025 року о 01 год. 39 хв. (Т.1 а.п. 46-53).

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2025 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обчислено з 01 год. 39 хв. 22 квітня 2025 року до 01 год. 39 хв. 20 червня 2025 року (Т.1 а.п. 179-182).

Ухвалою слідчого судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2025 року продовжено ОСОБА_3 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 год. 02 хв. 22 липня 2025 року включно (Т.2 а.п. 107-109).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2025 року продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 строком на шістдесят днів, тобто з 16 год. 00 хв. 18 липня 2025 року до 16 год. 00 хв. 15 вересня 2025 року включно (Т.3 а.п. 182- 185).

Зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановленого ризику, на переконання суду, обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Таким чином, згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22 квітня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Підстави для зміни заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 22 квітня 2025 року, тобто з моменту його затримання. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 строк тримання його під вартою з 22 квітня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2025 року на предмет, зовні схожий на ніж з написом на лезі «Виск», що містить на собі сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, упакований до паперового крафт конверту «Національна поліція України», що був вилучений 21.04.2025 в ході проведення огляду місця події - присадибної ділянки території домоволодіння по АДРЕСА_2 (Т.1 а.п.38-40), та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2025 року на чоловічі джинсові штани синього кольору, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких наявні нашарування речовини бурого кольору, які були упаковані до паперового крафт конверту «Національна поліція України», що були вилучені 22.04.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 (Т.1 а.п.61-63).

Речові докази:

дактилокарту на ім`я ОСОБА_3 , яка упакована до спеціалізованого поліетиленового пакету «Національна поліція України» з №PSP2137018, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора ПРАТ «ВФ УКРАЇНА» з № НОМЕР_4 , який було вилучено 21.04.2025 під час проведення огляду місця події у приміщенні КНП «Вільшанська лікарня» Вільшанської селищної ради, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

чоловічі джинсові штани, на яких виявлено кров людини групи 0??, які було вилучено 22.04.2025 в ході затримання ОСОБА_3 , змив РБК з підлоги та два фрагмента гумового килимка з РБК з дерев`яної лавки, на яких виявлено кров людини групи 0??, які було вилучено 21.04.2025 під час проведення огляду місця події в альтанці, змив РБК з лотка багажника автомобіля, два змива РБК з ковроліну багажника автомобіля №1 та №2, змив РБК з поверхні кришки багажника (ляди) автомобіля, на яких виявлено кров людини групи 0??, які було вилучено 22.04.2025 під час проведення огляду автомобіля Mitsubishi Pajero Sport сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , куртку чоловічу чорного кольору з червоними вставками, на якій виявлено кров людини групи 0??, упаковану до паперованої коробки, ремінь коричневого кольору, на якому виявлено кров людини групи 0??, джинсові штани чорного кольору зі слідами РБК, шкарпетки чорного кольору зі слідами РБК, кросівки чорного кольору зі слідами РБК, які було вилучено 21.04.2025 під час проведення огляду місця події у приміщенні КНП «Вільшанська лікарня» Вільшанської селищної ради, ніж із пластиковим руків`ям чорного кольору з написом на лезі «Виск» зі слідами речовини бурого кольору, який було вилучено 21.04.2025 під час проведення огляду місця події на присадибній ділянці домоволодіння по АДРЕСА_2 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1