УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1171/25

Провадження № 1-кс/486/247/2025

25 червня 2025 року м.Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянув клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2025 року за №0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2025 року прокурор Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на пральну машинку фірми "ARDO FLSN105SA".

Клопотання прокурор мотивує тим, що в провадженні СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадженні за №0000207 від 21 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 21 червня 2025 року до ВП №З Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 20 червня 2025 року близько 11:45 год. невідома особа, під час дії воєнного стану, таємно з тамбурного приміщення 9-го поверху під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 вчинила крадіжку пральної машинки "ARDO FLSN105SA", чим завдало збитку ОСОБА_4 на суму близько 4500 грн.

Так, в ході досудового розслідування 21 червня 2025 року ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції пральну машинку фірми "ARDO FLSN105SA" котру під протокол огляду було оглянуто та опечатано брикою № 1. 21 червня 2025 року слідчим СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 вилучений матеріальний об`єкт визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № З Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Враховуючи, що наявні всі законні підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, звернулась з клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2025 року за №0000207 внесені відомості за ч. 4 ст.185 КК України. Короткий виклад обставин: 21 червня 2025 року до ВП № З Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 20 червня 2025 року близько 11:45 год. невідома особа, під час дії воєнного стану, таємно з тамбурного приміщення 9-го поверху під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 вчинила крадіжку пральної машинки "ARDO FLSN105SA", чим завдало збитку ОСОБА_4 на суму близько 4500 грн.

Відповідно до постанови від 21 червня 2025 року, досудове розслідування здійснює група слідчих, серед яких - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 .

Згідно постанови від 21 червня 2025 року визначено групу прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, серед яких ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 21 червня 2025 року, 08 червня 2025 року він придбав нову пральну машинку, а стару "ARDO FLSN105SA" залишив у тамбурі 9го поверху будинку АДРЕСА_1 , щоб перевести на дачу. 20 червня 2025 року близько 17:00 год коли повернувся з роботи, виявив, що машинка у тамбурі відсутня.

Відповідно до заяви, ОСОБА_14 добровільно видав пральну машинку "ARDO FLSN105SA", яку 20 червня 2025 року взяв з під`їзду №3 будинку 18 по пр. Незалежності в м.Південноукраїнську.

21 червня 2025 року пральна машинка "ARDO FLSN105SA" була оглянута, що зафіксовано у протоколі огляду.

Постановою від 21 червня 2025 року пральна машинка "ARDO FLSN105SA" визнана речовим доказом.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом кримінального правопорушення, і внаслідок не накладення арешту може бути передано, знищено або зазнати змін.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому необхідно зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи, що пральна машинка "ARDO FLSN105SA" є речовим доказом, а також існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вона може бути передана, знищена або зазнати змін, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання, накласти арешт пральну машинку "ARDO FLSN105SA", яку 21 червня 2025 року добровільно видав ОСОБА_14 .

Вилучене майно залишити на зберіганні в Відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, заборонивши користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду ОСОБА_1