Справа № 685/124/25
Провадження № 1-кп/685/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

її законної представниці ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_6 ,

його законної представниці ОСОБА_7 ,

та захисника ОСОБА_8 ,

представниці Служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2024 року за № 0002829, про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Онишківці Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою освітою, учня 9-го класу Новоставецького ліцею, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2024 року, близько 21 год., неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом технічно-справного мотоцикла «Мінськ» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись разом з неповнолітньою пасажиркою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно яких водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачив можливість настання суспільнонебезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, в результаті чого допустив виїзд у кювет з подальшим зіткненням із деревом. Внаслідок ДТП неповнолітня пасажирка ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічного забою правої лобної частки головного мозку, епідуральної гематоми правої лобної ділянки, субдуральної гематоми лівої потиличної ділянки, лінійного перелому лобної кістки справа, виличної кістки, латеральної стінки верхньощелепної пазухи справа, пневмоцефалії, правобічного гемосинуситу, двобічного гемосфеноїдиту, закритої хребетно-спінальної травми шийно-грудного відділів хребта, забою спинного мозку на рівні ТhS-Тh7, компресійних відламкових переломів тіл Тh6 Тh7 хребців зі зміщенням уламку в просвіт спино-мозкового каналу із абсолютним стенозом, компресійних переломів тіл Тh8 Тh9 II ст., Тh5 Тh10 Тh11 Тh12 І ст., переломів остистих відростків СS С6 С7 Тhs Тh2 Тh3 Тh4 Тh Тhб, переломів поперечних відростків Тhs Th6 Тh7 Тh Тh9 зліва, нижнього парапарезу до плегії справа, провідникової гіпостезії з рівня Тh, порушення функції тазових органів по типу затримки, закритої травми грудної клітки, забою обох легень, двобічного гемотораксу, переломів акроміальних кінців обох ключиць, перелому І ребра зліва, уламкового перелому крижової кістки справа, множинних забоїв м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок, що за своєю сукупністю відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, зміст яких полягає у наступному:

- п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дії неповнолітнього ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері на один рік.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав, у вчиненому розкаявся. Від дачі пояснень відмовився.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 просила передати їй під нагляд сина, зазначила, що зможе забезпечити сину відповідний догляд, буде проводити з ним виховну роботу.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 не заперечив проти застосування до останнього примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Потерпіла ОСОБА_4 від дачі пояснень відмовилася.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 також відмовилася від дачі пояснень, однак зазначила, що більш жорсткого заходу виховного характеру застосовувати не потрібно до ОСОБА_6 , передати його під нагляд матері буде цілком достатнім.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що враховуючи те, що ОСОБА_6 визнає свою вину, позитивні характеристики його мами, тому вважає, що дитина може бути передана під нагляд мамі.

Представник уповноваженого підрозділу органу Національної поліції, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, представника служби у справах дітей, законного представника, неповнолітнього ОСОБА_10 , потерпілої, та її законного представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру суд застосовує до осіб, які до досягнення віку кримінальної відповідальності, вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

На момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_11 згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_6 , в скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього ОСОБА_6 , який характеризуються по місцю проживання та навчання позитивно, вперше вчинив кримінальне правопорушення, а також згоду законного представника матері ОСОБА_7 , яка бажає взяти на поруки свого сина. У зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 терміном на один рік.

Мотоцикл марки «Мінськ», який визнаний речовим доказом по справі, підлягає поверненню власнику, зі скасуванням накладеного арешту.

Оригінали рентгенівських знімків, МРТ знімки, оптичний диск із МРТ знімком, опис МТР знімків, КТ знімки, оптичний диск із КТ знімком, опис КТ знімку, копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого та копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 повернути ОСОБА_5 .

Компакт-диск «DVD-R», залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов не заявлявся.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 501 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Передати на один рік малолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_7 .

Речові докази та документи:

- мотоцикл марки «Мінськ» з державним номерним знаком НОМЕР_2 повернути ОСОБА_13 ;

- компакт-диск «DVD-R», на якому міститься 5 відеофайлів, залишити в матеріалах справи;

- оригінали рентгенівських знімків в кількості 8 шт., МРТ знімки в кількості 2 шт., оптичний диск із МРТ знімком в кількості 1 шт., опис МТР знімків на 2 арк., КТ знімки в кількості 6 шт., оптичний диск із КТ знімком в кількості 1 шт., опис КТ знімку на 3 арк., копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого № ІХ-240919/22080 на 2 арк. та копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5806 на 2 арк. неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 повернути ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2024 року по справі № 686/24830/24.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1