Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-в/641/128/2025 Справа № 641/3371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про звільнення її від покарання у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі ст. 74 КК України.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 підтримала вимоги клопотання та просила вказане клопотання задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що підстави для застосування до засудженого положень наведеного закону відсутні, оскільки за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року ОСОБА_4 засуджена за вчинення крадіжки майна, вартість якого на час його вчинення перевищувала суму, визначену у ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 3886-IX.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання засудженої таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. Згідно зі ст. 76 КК України на засуджену в період іспитового строку були покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набрав законної сили 30.11.2023 року.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.01.2025 року було задоволено клопотання начальника Контопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року. Ухвала набрала законної сили 17.01.2025 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Правилами ч. 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 3886-IX закріплено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підлягає адміністративній відповідальності.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у розрахунку на місяць, установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

За вироком суду події відбулися 12.07.2023 року та потерпілій стороні спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2715 грн.

Станом на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становило 1342 грн, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- 2684 грн.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185,190,191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Таким чином, на день вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення сума спричинених матеріальних збитків складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1