Провадження №1-кс/522/4630/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вулька Дрогочинського району Брестської області Республіки Білорусь, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без визначеного місця проживання, військовослужбовця військової служби, призваного за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця 1 спеціалізованого 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого:

-09.02.2017 року вироком Центрального суду рф до 10 років та 6 місяців позбавлення волі, 04.05.2018 року Херсонським районним судом Херсонської області вирок переведений згідно із законодавством України за ч. 3 ст. 307 КК України, зміна вироку 23.09.2019 року Вознесенським районним судом Миколаївської області,

підозрюваного в рамках кримінального провадження№0001052 від 02.08.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернулася слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження№0001052 від 02.08.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 02 серпня 2025 року, близько 00 години 40 хвилини, в умовах воєнного стану, переслідуючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою: м. Одеса, Базарна, 63, переслідуючи ОСОБА_7 із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого схопив потерпілу за шию та повалив на землю після чого тримаючись руками за шию почав бити о землю таким чином нанісши тілесні ушкодження, у вигляді забою передньої поверхні шиї, посттравматичної дистонії, механічної асфіксія після спроби задушення, забою грудної клітини, множинні садна, гематоми в області правого та лівого колінного суглобу, правого та лівого ліктя, після чого застосовуючи фізичну силу у момент коли потерпіла звільнилась шляхом ривка зірвав із плеча потерпілої ОСОБА_7 ланцюг який був прикріплений до чохла у якому знаходився належній їїмобільний телефон марки «Iphone», моделі «16 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , у корпусі чорного кольору, та діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Iphone», моделі «16 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , у корпусі чорного кольору, після чого почав переслідувати потерпілу ОСОБА_7 , яка змогла втекти, після чого ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії та залишив місце вчинення злочину.

02.08.2025 року о 17 год. 01 хв. ОСОБА_5 затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України.

03.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками:відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя встановив, що СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0001052 від 02.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

02.08.2025 року о 17 год. 01 хв. ОСОБА_5 затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України.

03.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками:відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

- протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 про обставини події;

- протоколом огляду місця поді від 02.08.2025 року;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом впізнання за фотознімками із потерпілою ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду речей та документів (оптичний диск із записом камер відеоспостереження);

- протоколом огляду речей та документів (мобільний телефон).

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є уродженцем с. Вулька Дрогочинського району Брестської області Республіки Білорусь, громадянином України, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання в м. Одесі, є військовослужбовцем, раніше судимий, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний не працевлаштований, не має постійного місця проживання, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 03.08.2025 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 03.10.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насильства та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотанняслідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження№0001052 від 02.08.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.09.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 02.08.2025 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.08.2025 року о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1