Справа №295/9732/21
УХВАЛА

19.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003016 від 04.07.2020 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлучений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не змінилися. Обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник просив застосувати заставу обвинуваченому.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2021 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2025 до 26.06.2025 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_6 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, розлучений, за віком останній не є особою похилого віку, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, під час досудового розслідування ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався 11.05.2021 слідчим в розшук, є обґрунтовані підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність в поведінці ОСОБА_6 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому винятковий вид запобіжного заходу у виді тримання під вартоюна 60 днів, без визначення розміру застави, згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності вказаних ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, тому суд не може покласти їх в основу свого рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.08.2025 (включно), без визначення розміру застави.

В клопотанні захисника про застосування ОСОБА_6 застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2