Справа № 296/6818/25
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

23 червня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000017 від 23.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000017 від 23.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України., а саме на :

- мотоцикл «Musstang» MT125-8, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 23.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем вч НОМЕР_2 перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану проходить військову службу у складі «добровольческого отряда им. максима кривоноса» т. зв. днр.

В ході досудового розслідування встановлено наявність у власності підозрюваного ОСОБА_6 майна, а саме мотоциклу «Musstang» MT125-8, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно підозрюваного, з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

Крім того слідчий вказав, що у зв`язку із наявним ризиком відчуження та розпорядження таким майном, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України є необхідність у розгляді клопотання без повідомлення підозрюваного з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, шо в провадженні СВ УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 23.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №74, ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

29.04.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №122, ОСОБА_7 залучено до складу сил і засобів, для здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії ЗС РФ, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, ОСОБА_7 являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 виконував службові обов`язки на території Покровського району Донецької області до 11.06.2024.

Водночас, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив взяти участь у бойових діях на боці ворога держави-агресора РФ, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, не пізніше 30.09.2024, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи вищевикладені обставини та злочинний характер своїх дій, ОСОБА_7 погодився проходити військову службу у ЗС РФ.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 добровільно вступив до складу «добровольческого отряда им. максима кривоноса» т.зв. «днр» для прийняття участі у штурмових діях проти Сил оборони України, взявши для цього позивний « ОСОБА_8 » та метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, у період з 06.03.2025 по 10.03.2025 ОСОБА_7 у складі «добровольческого отряда им. максима кривоноса» т.зв. «днр» приймав участь у бойових діях проти Сил оборони України на лінії бойових зіткнень.

13.06.2025 громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та у добровільній участі громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обгрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України є обґрунтованою про це свідчать в своїй сукупності такі докази:

- протокол огляду мережі Інтернет від 03.02.2025;

- протокол огляду загальнодоступних сервісів мережі Інтернет від 30.05.2025;

- протокол про результати проведення оперативно технічного заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.03.2025;

- протокол про результати проведення оперативно технічного заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 14.03.2025;

- протокол обшуку від 13.06.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.06.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.06.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 13.06.2025;

- протокол огляду мобільного телефону марки Iphone моделі 12 Pro Max від 17.06.2025;

- протокол огляду оптичного диску CD-R, з назвою «My media» від 20.06.2025.

Санкція ч.2 ст.111 КК України передбачає покрання - у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Санкція ч.7 ст.111-1 КК Украї передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже в оюох випадках санкція передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_6 є мотоцикл «Musstang» MT125-8, 2019 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 про це свідчить реєстраційна картка ТЗ .

Наявність у підозрюваного майна свідчить проте, що на таке майно може бути накладений арешт на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали кримінального провадження №0000017 свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання задовільнити та накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, ОСОБА_7 , а саме: мотоцикл «Musstang» MT125-8, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в порядку п.3 ч. 2 ст. 170 КК України (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні №0000017 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні №0000017 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, а саме:

- мотоцикл «Musstang» MT125-8, 2019 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_3 , з державним номерним знаком НОМЕР_1

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1