Справа № 455/646/25
Провадження № 1-кп/455/161/2025
ВИРОК

Іменем України

12 травня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження за № 0000158 від 24.03.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошиново Старосамбірського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не судимого, з середньо-спеціальною освітою, не працючого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , 19 березня 2025 року, точний час не встановлено, перебуваючи в кварталі № 7 виділ № 15 Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», що поблизу с.Волошиново, Самбірського району Львівської області, де порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, вчинив самовільну рубку 2 дерев породи «Ялиця», загальною кубомасою 2.08 м3 заподіявши істотну шкоду державі в особі Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, на суму 35116,37 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 24.03.2025 року близько 09:51 год., вказану незаконно здобуту деревину, а саме два хлисти дерева породи "Ялиця" довжиною 12 та 9,5 м., загальним об`ємом - 1.275 м3, намагався перевезти, шляхом трелювання (перетягування по лісовій дорозі) з місця вчинення незаконної порубки, в ході чого був виявлений в лісовому масиві працівниками поліції.

Такими своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, тобто незаконну порубку дерев та перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.246 КК України. Докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і їх дослідження в судовому засіданні є недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що в середині березня 2025 року він у лісовому масиві поблизу с. Волошиново зрізав бензопилою два дерева породи «Ялиця» та цього ж дня перетягнув деревину з місця рубки під час чого і був затриманий працівниками поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про вчинене ним, повністю відшкодував завдану шкоду, більше так вчиняти не буде. Просить суворо його не карати та застосувати до нього покарання у виді штрафу та дати місяць для його сплати.

Представник потерпілого Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області у судовому засіданні зазначив, що матеріальна шкода повністю відшкодована.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання має позитивну характеристику. Суд також враховує його стан здоров`я, зокрема те, що він у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд враховує, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні була адекватною, свої показання він надавав послідовно та змістовно, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Суд також приймає до відома досудову доповідь складену Самбірським районним сектором №1 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе.

Суд враховує обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому (щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку) та відсутність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання.

При призначені покарання суд враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні просив призначити покарання для обвинуваченого у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті КК України.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.1 ст. 246 КК України, що на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.

Матеріальна шкода на суму 35 116,37 гривень відшкодована добровільно, що підтверджується повідомлення фінансового відділу виконавчого комітету Старосамбірської міської ради від 10.04.2025 №65/1-10.

А тому цивільний позов слід залишити без розгляду відповідно до заяви прокурора.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази, а саме:

- лісопродукцію породи ялиця в кількості 2 штуки, загальною кубомасою - 1,275 м.куб., що знаходяться на зберіганні, за адресою АДРЕСА_1 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1