Єдиний унікальний номер 725/9309/24
Номер провадження 1-кп/725/204/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 р. м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників судового провадження -

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури, про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002295 від 07.06.2024р., до неповнолітнього:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, який не навчається та не працює, раніше не судимого, проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

- за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,

передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 , 07 червня 2024 року приблизно о 16 год. 36 хв., знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед працівників та відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи при цьому про неправдивий характер поширюваної ним інформації та розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки, порушить робочий процес, нормальний ритм життя та спокій.

Використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone XR», білого кольору, в якому наявна сім-картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок на спецлінію екстрених служб №. 911, в ході якого повідомив про замінування ТЦК.

Вказане повідомлення було спрямоване на порушення звичного режиму функціонування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується по АДРЕСА_2 , що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб (представників рятувальних служб, швидкої медичної допомоги та поліції) для перевірки вказаного повідомлення, а також до порушення нормального функціонування МТЦК та СП.

За результатами перевірки повідомлення про підготовку вибуху в приміщенні вищевказаної будівлі вибухонебезпечних предметів не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої останнім інформації.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей, інших тяжких наслідків, об`єктами якого стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної влади.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 259 КК України. На момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 не досяг 16 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння. Пояснив, що 07 червня 2024 року він був вдома, йому зателефонував друг ОСОБА_7 , та сказав що заміновано ТЦК, а тому попросив його зателефонувати на номер 911 та повідомити про це. Про те, що в приміщенні ТЦК перебував ОСОБА_7 він не знав, думав що приміщення ТЦК дійсно заміновано. А томі дійсно подзвонив на номер 911 та повідомив про замінування ТЦК. Нічого поганого зробити він не мав на меті. А тому заперечує проти застосування до нього заходів виховного характеру .

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її син не вчиняв суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України. Син намагався запобігти злочину, а тому повідомив на номер 911, що ТЦК заміновано.

Захисник особи, яка недосягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 заходів виховного характеру, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено, що саме ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння передбачене ч. 2 ст. 259 КК України.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Суд погоджується з кваліфікацією дій неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху що загрожує загибеллю людей, інших тяжких наслідків, об`єктами кого стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної влади.

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.259 КК України, у судовому засіданні доведено та також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-Рапортом від 07.06.2024 року про надходження до чергової частини Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повідомлення про замінування. Повідомлення надійшло від абонента НОМЕР_1 ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 6),

-Протоколом огляду місця події від 07.06.202225 року , згідно якого було оглянуто приміщення Чернівецького МТЦК. В ході огляду сторонніх предметів та осіб не виявлено (т. 1 а. с. 7-10),

-Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 07.06.2024 року ((т. 1 а. с. 11),

-Протоколом огляду місця події від 07.06.202225 року , згідно якого було оглянуто приміщення Чернівецького МТЦК. В ході огляду поблизу сходів виявлено телефон марки «Iphone» червонного (т. 1 а. с.18-24),

-Протоколом добровільної видачі від 08.06.202225 року , згідно якого ОСОБА_5 видала телефон «Iphone XR» білого кольору (т. 1 а. с.31),

-Протоколом огляду телефону «Iphone XR» від 09.07.2024 року , відповідно до кого у меню набору виявлено , що 07.06.2024 року користувачем було здійснено два дзвінки на номер 911, перший дзвінок відбувся о 16.33, другий о 16. 55 год. (т. 1 а. с.39-50),

-Протоколом огляду телефону «Iphone» червоного кольору від 10.07.2024 року , відповідно до кого у меню набору виявлено , що 07.06.2024 року користувачем було здійснено два дзвінки на номер 911, перший дзвінок відбувся о 16.33, другий о 16. 55 год. (т. 1 а. с. 51-57),

-Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1336 від 28.08.2024 року ОСОБА_4 ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 1 а. с. 96-97),

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України характеризується прямим умислом. При цьому особа точно, достовірно знала, що поширена нею інформація є неправдивою, розуміла, що таке повідомлення викликають страх у населення, порушують громадську безпеку. Тим самим винний усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажає настання таких наслідків. Коли винний прагне дезорганізувати діяльність підприємства, установи, організації, викликати паніку, він діє з прямим умислом.

З досліджених судом доказів встановлено, що у повідомленні про замінування ОСОБА_4 зазначив про замінування приміщення ТЦК, при цьому не представився, не зазначив свого місця перебування або можливого місця, де б його можна було б знайти, що свідчить про заздалегідь обізнаність про неправдивість такого повідомлення.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передачі під нагляд його матері, яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Керуючись ч.2 ст. 97, ч.2 ст. 105 КК України, ст. ст.497 ,498, 499, 501 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури, про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002295 від 07.06.2024р., до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, бари) до досягнення ним повноліття, та передачі під нагляд його матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Речові докази: телефон марки «Iphone 14», кий знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 , телефон марки «Iphone XR», кий знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1