Справа № 619/1371/20
Провадження №1-кп/536/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2025 року м. Кременчук

Колегія суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в залі суду клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

Встановила:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

31 березня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , подане одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.03.2025 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20 вересня 2025 року надійшли відомості про затримання ОСОБА_5 19.09.2025 о 21-33 год.

Згідно ч. 1 ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, тому можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може спровокувати останнього переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання. ОСОБА_5 переховувався від суду, у зв`язку з чим був судом оголошений в розшук. Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою спонукання останніх давати неправдиві, необхідні йому показання в майбутньому, оскільки йому відомі їх анкетні дані, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Незаконна діяльність ОСОБА_5 у складі організованої групи носила систематичний характер та могла тривати і надалі, якби не була припинена співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку із чим він може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та вважав, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається в обґрунтування заявленого клопотання. Вважає, що клопотання містить лише формальний перелік ризиків, обвинувачений не мав наміру ухилятися від суду, а не з`явився у кілька судових засідань з поважних причин. Також, стороною обвинувачення не доведено ризику впливу на свідків та можливості продовжити злочинну діяльність, оскільки з 2017 року обвинувачений не вчиняв таких дій.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що він не ухилявся від суду, завжди з`являвся в судові засідання. В кілька судових засідань він не з`явився з поважних причин, та зобов`язується в подальшому прибувати до суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, стаття 177 КПК України встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність постійного місці роботи тощо.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами ст.178 КПК України, суд оцінює суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином та ч. 5 ст. 185 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також, враховує, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.03.2025 ОСОБА_5 було оголошено у розшук, оскільки обвинувачений ухилявся від явки до суду, що перешкоджало розгляду кримінального провадження із дотриманням розумних строків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення було доведено достатність підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, а саме останній може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, перебував у розшуку через ухилення від явки до суду; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які судом ще не допитувалися, а також продовжити свою злочинну діяльність.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує усталену практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції», зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи думку обвинуваченого та його захисника, які заперечують проти задоволення заявленого клопотання, суд бере до уваги підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватими, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності відомостей щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Також, суд вважає, що ураховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на даній стадії кримінального провадження є підтвердженою неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як на тому наполягає сторона захисту.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені обставини та приймаючи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_5 та ризики передбачені ст. 177 КПК України, суд визначає заставу у виді трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 369, 392, ст.394, ст.395 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 19.09.2025 та утримувати в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Визначити заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: UA0015950, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172.

Внесення застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановити ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, суд матиме право не визначати розмір застави.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» для відому та для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3