Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/1967/25

Провадження № 11-кп/4815/532/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 травня 2025 року, якою замінено невідбуту частину покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 травня 2025 року задоволено клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 та замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 23 дні на виправні роботи строком 2 роки з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_9 про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що місцевий суд, задовольняючи клопотання захисника, залишив поза увагою, що ОСОБА_5 лише 17.07.2024 прибув до державної установи (далі - ДУ) «Городоцький виправний центр №131» і тільки розпочав шлях виправлення, адже за час відбування покарання він мав лише два заохочення та має невідшкодовані на користь потерпілої сторони за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області позовні вимоги на суму 44962 грн.

Вказав, що невідбута частина покарання засудженим ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання становила 3 роки 23 дні, в той час, як виправні роботи призначаються на строк від шести місяців до двох років, тому вважає, що при заміні покарання було порушено загальні засади призначення покарання, а заміна призначеного йому покарання виправними роботами є неспівмірним та призведе до порушення принципу невідворотності покарання.

Також прокурор покликався на те, що необхідно врахувати думку потерпілої сторони, відображену у вироку Роздільнянського районного суду Одеської області, яка наполягала на мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_9 просить залишити цю ухвалу без змін як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог та законність оскаржуваної ухвали, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 09 листопада 2022 року ОСОБА_5 засуджений Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Зараховано у строк відбування покарання період перебування під вартою з 03 листопада 2019 року по 03 листопада 2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2024 року цей вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 серпня 2024 року вказані вирок та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

Початок строку відбування покарання 21 червня 2024 року.

Кінець строку відбування 20 червня 2028 року.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Городоцький виправний центр №131».

Відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 82 КК (в редакції, яка діяла на час вчинення засудженим цього злочину) заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

Тобто формальна дата настання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - 20 лютого 2025 року.

Окрім того, як убачається з характеристики ДУ «Городоцький виправний центр №131», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується позитивно, в установі працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Він інтерактив», не зловживає алкогольними напоями і негативно ставиться до вживання психоактивних речовин, підтримує соціальні контакти з рідними, друзями, інформація щодо наявності негативних соціальних стосунків відсутня, на оперативно-профілактичних обліках установи не перебуває, стягнень не має, бере активну участь у програмах/заходах, у реалізації плану індивідуальної роботи, приймає участь у складанні та виконанні програми соціально-виховної та психологічної роботи, має позитивні плани на майбутнє. До засудженого ОСОБА_5 тричі було застосовано заохочення два рази у виді подяки та один раз у виді додаткового тривалого побачення.

Також відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого станом на 20.03.2025, складеного адміністрацією ДУ «Городоцький виправний центр №131», (далі - Висновок) засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та має бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Стосовно доводів апелянта про невідшкодування на користь потерпілої сторони 44962 грн., то такі суперечать матеріалам цієї справи, оскільки згідно даних вказаного Висновку виконавчі листи на адресу установи не надходили. Під час апеляційного розгляду засуджений підтвердив зазначені дані, а прокурором цього не спростовано.

Окрім того, як убачається з гарантійного листа, наданого директором ТОВ «Він інтерактив» ОСОБА_10 , ним гарантовано взяти на роботу засудженого ОСОБА_5 на посаду «технічний керівник з комп`ютерних систем» з оплатою праці на місяць в розмірі 16 800 грн та зобов`язується відраховувати у дохід держави 20 % заробітної плати згідно з рішенням суду.

Частиною 1 ст. 82 КК передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 цією статті встановлює, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Колегія суддів зауважує, що така заміна покарання більш м`яким не належить до звільнення від покарання, адже у випадку застосування цієї норми не відбувається звільнення, а здійснюється лише заміна одного (більш тяжкого виду покарання) на інший (більш м`який) його вид.

Як роз`яснив Верховний Суд України у Постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Також слід врахувати, що відповідно до ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів.

Доводи прокурора щодо необхідності урахування думки потерпілої сторони, яка наполягала на покаранні у виді позбавлення волі, було взято до уваги при постановленні вироку та призначенні покарання, яке відбуває засуджений. Отже за наведених обставин вказані доводи апелянта позбавлені підстав, оскільки не грунтується на законі.

Окрім того, колегія суддів враховує наявність сталих соціальних зв`язків у ОСОБА_5 , адже він одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення. Разом з тим, слід зауважити, що така заміна покарання на більш м`яке не порушить загальних засад призначення покарання. оскільки, відбуваючи покарання у виді виправних робіт, ОСОБА_5 матиме більше можливостей відшкодувати потерпілому завдану цим злочином шкоду у разі пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 травня 2025 року, якою замінено невідбуту частину покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3