Справа № 565/1730/25
Провадження № 1-кс/565/586/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м.Вараш

Слідчий суддя Вараського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області клопотання слідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18.07.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

22.07.2025 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшло клопотанняслідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18.07.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого 18.07.2025року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що 17.04.2025 року, в період часу з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 заволодів банківською карткою № НОМЕР_1 AT «Приватбанк», яка належить його знайомому ОСОБА_6 , з якої, попередньо знаючи PIN-код, здійснив зняття грошових коштів в сумі 29000,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

18.07.2025 року, в період часу з 23 год. 38 хв. по 23 год. 51 хв., у кімнаті проведення слідчих дій Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м.Вараш, вул.Правика, буд.№5, Рівненської області, за участі ОСОБА_7 , проведено огляд грошових коштів, які остання добровільно видала, при цьому, зазначивши, що вказані грошові кошти напередодні були зняті ОСОБА_5 з банківської картки № НОМЕР_1 AT «Приватбанк», яка належить ОСОБА_6 .

У ході даного огляду ОСОБА_7 добровільно видала грошові кошти в сумі 23750,00 грн., в кількості 31 купюри, закрема:

-20 (двадцять) купюр номіналом 1000 гривень: ЕР7490729, АР8290393, 3C0415043, ЄН5650427, АЖ3751141, АС0911433, ВС0155378, АС4853695, ГМ0438596, ВТ1262098, ЗТЗ168309, АС0924965, 3T0700325, АР0680868, ГЛ2291892, АР9731655, ЄП4606481, АТ2864827, ГН0436576, АР7886811;

-6 (шість) купюр номіналом 500 гривень: ЄБ6841154, АП2417050, ЕР4986510, ЄП2460482, КВ5904442, ЕП3693286;

-3 (три) купюри номіналом 200 гривень: ЗВЗ134200, ХЖ6787641, АЛ2706522;

-1 (одну) купюру номіналом 100 гривень: ЄГ9770701;

-1 (одну) купюру номіналом 50 гривень: АЛ2670636.

Власником (володільцем) вилученого майна являється ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 18.07.2025 року, вилучене в ході огляду місця події майно на підставі ст.98 КПК України визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження.

У судове засідання слідчий СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання власник (володілець) майна - ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав.

Дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч.5 ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст.116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку, зокрема на пошту.

З огляду на викладене, зазначений у ч.5 ст.171 КПК України строк звернення до суду слідчим дотримано, оскільки клопотання слідчого про арешт майна подано до поштової служби в день вилучення майна - 18.07.2025 року, що підтверджується відміткою на конверті поштового відправлення, та надійшло до суду 22.07.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі Ушаков та Ушакова проти України зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом. Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Суд зазначає, що слідчим у клопотанні не наведено достатніх підстав, які б підтвердили необхідність накладення арешту на вилучене майно.

Згідно матеріалів, долучених до клопотання, слідує, що слідчим проведено огляд вилучених грошових коштів, проведення інших слідчих дій із вказаними грошовими коштами органом досудового розслідування не планується.

Накладення арешту на грошові кошти буде надміру обтяжливим для власника, оскільки останній не зможе розпоряджатись ними, що обмежить його можливості використання коштів для задоволення власних потреб.

Згідно припису ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, п.5 ч.2 ст.173 КПК України визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що слідчим не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності арешту майна (грошових коштів), тому слідчий суддя приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст.167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18.07.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна, відмовити.

Повернути власнику (володільцю) майна - ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 23750,00 грн., в кількості 31 купюра, зокрема:

-20 (двадцять) купюр номіналом 1000 гривень: ЕР7490729, АР8290393, 3C0415043, ЄН5650427, АЖ3751141, АС0911433, ВС0155378, АС4853695, ГМ0438596, ВТ1262098, ЗТЗ168309, АС0924965, 3T0700325, АР0680868, ГЛ2291892, АР9731655, ЄП4606481, АТ2864827, ГН0436576, АР7886811;

-6 (шість) купюр номіналом 500 гривень: ЄБ6841154, АП2417050, ЕР4986510, ЄП2460482, КВ5904442, ЕП3693286;

-3 (три) купюри номіналом 200 гривень: ЗВЗ134200, ХЖ6787641, АЛ2706522;

-1 (одну) купюру номіналом 100 гривень: ЄГ9770701;

-1 (одну) купюру номіналом 50 гривень: АЛ2670636.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі ч.3 ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Копію ухвали невідкладно надіслати слідчому та власнику (володільцю) майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1