Справа № 461/728/22
Провадження № 1-кс/461/4367/25
УХВАЛА

14.07.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна,

встановив:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова районного суду міста Львова від 19.01.2023.

Згідно прохальної частини клопотання адвокат просить скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні № 0000031 від 22.10.2021 року, на земельну :02:012:0040.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.01.2023 накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер - :02:012:0040, що належить на праві власності гр. ОСОБА_4 . Зазначає, що земельна ділянка гр. ОСОБА_4 не знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:1205, відтак не має жодного відношення до кримінального провадження, виходячи з наступного. Вказує, що у матеріалах технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації відсутня будь-яка інформація про земельну ділянку із кадастровим номером :02:012:0040. При накладенні арешту на майно не було враховано того факту, що земельна ділянка з кадастровим номером: :02:012:0040 не має жодного відношення до земель Міноборони та не входить до складу земель Міноборони. Вважає, що накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0040, що належить на праві власності гр. ОСОБА_4 - є необґрунтованим, відтак, просить його скасувати.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому, додатково просив врахувати те, що на даний час є рішення суду про відмову у задоволенні позову керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , який діє в інтересах держави в особі її органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовлено.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що у ході досудового розслідування встановлено, що на території земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0040, разом із земельними ділянками: :000:0001, :02:012:0041, :03:000:0007, :03:000:0002, :03:000:0006, :02:000:0002, :02:012:0046, які розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:1205 на території навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» МОУ військового містечка АДРЕСА_1 , знаходиться забудова двох-поверхового цегляного будинки, який розташований по всій площі зазначених вище кадастрових номерів, та які визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:012:0040 відповідає ознакам речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення процесуального законодавства не містять норм стосовно наявності перешкод для розгляду клопотання про скасування арешту, у разі неявки заявника, прокурора чи слідчого в судове засідання.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду клопотання або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду не встановлено.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи заявника, приходжу до наступних висновків, виходячи наведених нижче доводів та мотивів.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 22.10.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львові від 19.01.2023 накладено арешт із позбавленням права на відчуження та розпорядження та користування нерухомим майном (здійснення реєстраційних дій щодо такого майна, будівництва на такому майні будь-яких житлових або нежитлових споруд, постійних або тимчасових, а також зміни його первинного становища), яке зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_4 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером: :02:012:0040 площею 0.0101 га.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речового доказу, яким являється предмет протиправних дій, необхідність запобігання подальшого їх відчуження, розпорядження та користування, а також заборона пошкодження, знищення, перетворення та користування. Зокрема, слідчим суддею встановлено те, що земельна ділянка з приводу якої подане клопотання визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В свою чергу, судове рішення про відмову керівнику прокуратури у задоволенні позову про скасування державної реєстрації та повернення спірної земельної ділянки, повинно оцінюватись з усіма наявними у кримінальному провадженні доказами у сукупності.

Так, згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В ході розгляду клопотання доводи заявника стосовно наявності підстав для скасування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження не знайшли свого підтвердження, адже такі доводи підлягають додатковій перевірці та дослідженню під час проведення досудового розслідування.

Водночас, самі по собі лише твердження заявника про порушення прав власника, які не доведені належними доказами, не можна вважати достатніми для скасування арешту, адже земельна ділянка з кадастровим номером : :02:012:0040, площею 0.0101 га., що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 є речовим доказом і фактично до завершення кримінального провадження та ухвалення у ньому остаточного рішення повинна бути збережена у належному стані та повноцінно досліджена у спосіб визначений законом.

Окремо виходжу з того, що за поясненнями заявника наданими безпосередньо в судовому засіданні обмежень щодо користування права власності володільця майна фактично немає.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено належними та допустимими доказами того, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту вищезазначеної земельної ділянки з нею було проведено усі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, у зв`язку з чим відпала необхідність у подальшому арешті.

Наведені вище мотиви вказують на те, що в ході розгляду клопотання не здобуто належних доказів які свідчать про те, що обставини які стали підставою для накладення арешту на даний час відсутні, а в процесі досудового розслідування перевірені усі факти з приводу необхідності дослідження яких застосовувався відповідний захід забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного приходжу до висновку, що законних підстав для задоволення клопотання в ході розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст. 170 - 174 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1