У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду селище Магдалинівка клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143 внесеного 23.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143 внесеного 23.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що орієнтовно з 14 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) 19.07.2025 ОСОБА_5 перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_6 за адресою: Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, с-ще Магдалинівка відпочивали в парку вказаного селища, де вони разом розпивали алкогольні напої. В ході зазначеного відпочинку між ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , виникла словесна сварка, після якої останній самостійно направився до місця свого мешкання.

В подальшому ОСОБА_6 , направився до свого місця мешкання та ліг відпочивати. Близько 16:00 год., ОСОБА_5 , знаходився на території гуртожитку, в зазначеному місці та час у останнього, від попередніх образ отриманих в ході сварки, виник прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , стоячи біля ліжка на якому перебував у положенні лежачи останній, тримаючи в правій руці кухонний ніж, спричинив йому один удар зазначеним ножем в область живота, після чого з ножем місце вчинення злочину покинув.

В результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді - колото-різаної рани передньої черевної стінки проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням стінки тонкого кишечника, великого сальника, внутрішньочекревна-кровотеча які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння (на підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6).

За даним фактом 23.07.2025 було розпочато кримінальне провадження № 0000143, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході огляду місця події, а саме прибудинкової території гуртожитку, поблизу квіткової клумби, що розташована по АДРЕСА_1, в ході якого було виявлено та вилучено кухонний ніж з слідами РБК.

23.07.2025 року вилучені в ході огляду речі, а саме: кухонний ніж з слідами РБК, визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів у ВП № 1, на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000143 та визнано речовими доказами.

Вилучені речі та предмети, являється у вказаному кримінальному проваджені речовими доказами, та потрібні надалі для проведення слідчих дій, а саме проведення судових експертиз.

За своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення. У зв`язку з чим виникла необхідність здійснити їх арешт на підставі ст. 170 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 100 КК України речовий дока, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, прохав суд його задовольнити.

Слідчий СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 прохав суд накласти арешт.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Вислухавши прокурора, слідчого, дослідивши надані до клопотання матеріали, суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143 внесеного 23.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт вилучених в ході огляду місця події від 23.07.2025 року, що проводився на прибудинкові території гуртожитку, а саме поблизу квіткової клумби, яка розташований по вул. Прозорова, 1Г, с-ще Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, наступних речових доказів:

- кухонний ніж з слідами РБК;

Передбачити заборону для осіб, у володінні яких перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення та може перешкодити кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, потерпілим його представником протягом п`яти діб з дня її винесення.

Подача апеляції не зупиняє виконання ухвали слідчого судді.

Слідча суддя ОСОБА_1