У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

24 червня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 23 червня 2025 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 21.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний обліковій запис « ОСОБА_7 » (Telegram-ID #НОМЕР_4) у месенджері «Telegram», у період січня-лютого 2025 року, ОСОБА_4 , коментував публікації невстановлених досудовим розслідуванням осіб у месенджері «Telegram», шляхом публікування під вказаними публікаціями невстановлених досудовим розслідуванням осіб текстових матеріалів, у яких містяться виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році. 20.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Крім того, в ході проведення обшуку 20.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та на якому в ході обшуку виявлено відомості, які мають значення у кримінальному провадженні № 0000409. Вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що вони зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які досліджуються під час кримінального провадження. Так, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити дане клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000409 з метою збереження речового доказу, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , та вилучено в ході проведення обшуку 20.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

В судове засідання слідчий з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити. Також надав до матеріалів справи протокол огляду вилученого телефону.

Підозрюваний в судове засідання з`явився, вказав що з клопотанням погоджується.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000409, 20.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією зач. 2 ст. 436-2 КК Україна, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , 18.06.2025 року - до ч. 3 ст. 436-2 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 (а.с. 3 - 4).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 20 червня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про те, що він обгрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, та у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України (а.с. 5 - 10).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року (справа №760/14285/25), клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про обшук у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, - задоволено частково; надано дозвіл слідчим які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000409 від 21.03.2025, на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: персональних електронно-обчислювальних машин (комп`ютерної техніки), носіїв інформації (ПЕОМ, ноутбуків, планшетів, флеш-носіїв, жорстких дисків та магнітних носіїв інформації), мобільних телефонів, на яких може міститись інформація із відомостями щодо вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, переписок за допомогою електронної пошти та іншими програмами для спілкування через мережу інтернет (Skype, Viber, Telegram, WhatsApp), що неможливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи; предметів та документів, у тому числі в електронному вигляді, записників (блокнотів), роздруківок, зошитів, чернеток, з можливістю здійснення копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах, із залученням спеціаліста; в іншій частині клопотання відмовлено (а.с. 11 - 14).

Відповідно до Протоколу обшуку від 20 червня 2025 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 (а.с. 15 - 19).

Постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 20 червня 2025 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року, мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 (а.с. 46 - 47).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання слідчим Протокол огляду від 28.03.2025 року (а.с. 20 - 45).

Крім того, як вбачаєтьс яз Протоколу огляду від 20 червня 2025 року, вилучений мобільний телефон містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбчається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено 20 червня 2025 рокупри проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 ,визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року.

Слідчий звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 20 червня 2025 рокупри проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A22, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 ,який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1