Справа № 396/1669/25
Провадження № 1-кс/396/342/25
УХВАЛА
про арешт майна
14.08.2025 року м. Новоукраїнка
В обґрунтування клопотання вказує, що що 13.08.2025 близько 00:10 год., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді головного сержанта другої роти охорони, керуючи вантажним автомобілем HYUNDAI Mega з д.н.з. НОМЕР_2 2013 року випуску, власником якого є в/ч НОМЕР_1 за участі пасажира ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 . рухався по автомобільній дорозі Т2401 зі сполученням м. Новоукраїнка - с. Рівне, а саме рухаючись в бік с. Рівне, заснувши за кермом, допустив з`їзд з проїжджої частини, заїхавши в лісосмугу, яка розташована паралельно автомобільній дорозі та внаслідок чого пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди у вигляді множинні різані рани правого плеча, закритий перелом правого гомілково-ступеневого суглоба, різані рани лобної ділянки голови, таким чином порушив правила водіння спеціальної машини, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.
13.08.2025 в порядку ст. 237 КПК України проведено огляд місця події на ділянці автомобільної дороги Т2401 зі сполученням м. Новоукраїнка - с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, в ході якого виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки HYUNDAI, моделі MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, який відповідно до технічного талону транспортного засобу, серії НОМЕР_3 перебуває у власності ВЧ НОМЕР_1 та яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував гр. ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вище вказаний транспортний засіб визнаний та приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу та переданий на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до території подвір`я Івана Франка, 91 с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області.
Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу та проведення відповідних криміналістичних експертиз у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою недопущення спотворення або пошкодження вилученого майна.
Прокурор ОСОБА_9 та слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримують в повному обсязі.
ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Представник військової частини НОМЕР_1 , у власності якого перебуває автомобіль відповідно до технічного талону транспортного засобу, для розгляду клопотання не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КУпАП неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
У відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя, вирішуючи заявлене клопотання виходить із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.ч 1, 2 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Місце зберігання речового доказу знаходиться на зберіганні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території подвір`я АДРЕСА_3 (а.с. 9).
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна в ході огляду місця події 13.08.2025 року, слідчий суддя вважає є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на майно: транспортний засіб марки HYUNDAI, моделі MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, який відповідно до технічного талону транспортного засобу серії НОМЕР_3 перебуває у власності ВЧ НОМЕР_1 , та яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється речовим доказом та переданий на зберігання гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до території подвір`я АДРЕСА_3 , із забороною користування та розпорядження ним до скасовування арешту у встановленому Законом порядку, з метою забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведення експертиз і забезпечення доказів у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки HYUNDAI, моделі MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, який відповідно до технічного талону транспортного засобу, серії НОМЕР_3 перебуває у власності військової частини НОМЕР_1 , та яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється речовим доказом та переданий на зберігання гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до території подвір`я АДРЕСА_3 , із забороною права користування та розпорядження до скасування арешту в установленому законом порядку.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 14.08.2025 року та оголошено учасникам провадження 14.08.2025 року о 11.40 год..

Суддя: ОСОБА_1