Справа №523/8385/25
Провадження №1-кс/523/4100/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіка Молдова, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси звернувся старший слідчий в ОВС - криміналіст слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в межах досудового розслідування строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 гривень.

За змістом клопотання досудовим слідством встановлено, що 13.03.2025 року, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у Приморському районі м. Одеси (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), в порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998р., діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом привласнення знайденого, корпус від ручної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, із маркуванням «97-71 УЗРГМ УЗЧП», яку в подальшому, діючи умисно та продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно приніс та зберігав у автомобілі марки «Тоуоtа Sequoia», номерний знак НОМЕР_1 до їх виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 13.03.2025 року обшуку автомобіля марки «Тоуоtа Sequoia», номерний знак НОМЕР_1 .

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 3.01.2024 року.

14.03.2025 року ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколами про проведення НСРД.; протоколом огляду місця події від 14.03.2025 року; повідомленням ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання особи від 13.03.2025р.; повідомленнями про підозру від 14.03.2025р.; протоколом обшуку від 13.03.2025р. та іншими у їх сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) фактично був затриманий 13.03.2025 року о 16:00 годині в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 13.03.2025 року.

14.03.2025 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 12.05.2025 року.

9.05.2025 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 7.07.2025 року.

9.05.2025 ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був продовжений до шести місяців, тобто до 14.09.2025 року, так як завершити досудове розслідування в чотирьох місячний строк, передбачений ст.219 КПК України, не надалося можливим у зв`язку із довготривалим проведенням експертиз, а також необхідністю в проведенні наступних слідчих дій, які є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин злочину, а саме отримати висновок товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння; здійснити розсекречення ухвал Одеського апеляційного суду на підставі яких відносно підозрюваних проводились негласні слідчі (розшукові) дії, проаналізувати отриману інформацію, за результатом отриманих відомостей повідомити про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а також провести інші слідчі дії, в яких може виникнути необхідність під час досудового розслідування, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження, відкрити їх в порядку ст.290 КПК України, скласти та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Старший слідчий в ОВС - криміналіст слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин за ст.263 ч.1 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, даний злочин відноситься до категорії громадської безпеки, підозрюваний є громадянином іншої держави, проживає на території невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, що у разі виниклої необхідності унеможливлює його подальший міжнародний розшук та екстрадицію, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), будучи обізнаним про тяжкість покарання, у разі визнання особи винною, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом незаконного впливу на осіб, які спільно з ним вчиняли злочини та яким відомі обставини, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаним про експертну установу експертам якої доручено проведення відповідних експертиз може незаконно впливати на зазначених експертів з метою дачі ними завідомо неправдивих висновків; виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке має прямий умисел, не усувається ризик знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин справи, не виключається вчинення дій, направлених на приховування інших причетних осіб з метою уникнення останніх від кримінальної відповідальності, вчинити чи продовжити інше кримінальне правопорушення, оскільки свої матеріальні потреби намагався задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину та вчинив інше кримінальне правопорушення передбачене ст.333 КК України про підозру в якому йому ще не повідомлялось.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, є громадянином іншої держави, зареєстрований на території невизнаної Придністровської Молдовської Республіки, на даний час досудове слідство триває, продовжується збір доказів, встановлюються всі обставини, очікуються висновки експертиз, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно пливати на свідків, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підзахисного ОСОБА_7 , зазначаючи, що дійсно було повідомлено про підозру, однак досудове слідство не зібрало будь-яких нових доказів, їх не має, лише протоколи НСРД, в яких не йдеться мова про вчинення злочину, тобто на цей час взагалі відсутня сукупність доказів, але зі спливом часу недостатньо однієї обґрунтованої підозри, мають бути надані нові докази, наголошуючи, що з протоколу обшуку граната не була вилучена в транспортному засобі, знаходилися біля ніг підзахисного, на даний час не має жодного експертного дослідження, припускаючи, що можливо це муляж, вказуючи, що жодного ризику не існує, суду наданий договір оренди, що свідчить про те, що підзахисний має місце мешкання, ризик переховування ніякими доказами не підтверджений; щодо ризику знищення зауважив, що речові докази перебувають у слідчого, доступу до них не має, ризику спотворення будь-яких речей чи документів не існує; щодо ризику впливу, то свідки відсутні, який експерт проводить експертизу, не відомо, ризик впливу як такий відсутній; щодо ризику перешкоджання, в клопотанні не зазначено, які дії підзахисний може вчинити, яким чином може перешкоджати; щодо ризику вчинення іншого злочину, цей ризик гіпотетичний, водночас звертаючи увагу на стан здоров`я Курелюка Єгора, який потребує операції. Щодо розміру застави заявив, що вилучені грошові кошти не є власністю ОСОБА_7 , підзахисний не може внести вказану суму, у клопотанні відсутні документи, що наявні статки, на думку захисту порушений принцип пропорційності, за викладених підстав вважав за доцільне застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) приєднався до думки захисника.

Старший слідчий в ОВС - криміналіст слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_6 підтримав своє клопотання у повному обсязі за підстав, викладених в клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою.

В ході досудового слідства та під час судового засідання прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 (Cureliuc Egor) може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочини, за який, у разі визнання особи винною, законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, зареєстрований на території невизнаної Придністровської Молдавської Республіки та знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни-агресора і не підконтрольна правоохоронним органам України, може укриватися від органу досудового розслідування на цих територіях.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на свідків та інших осіб, яким відомі обставини злочину з метою зміни ними показів на свою користь.

3. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи суспільну небезпеку інкримінованого діяння, приховував свою протиправну діяльність.

4. Продовжити злочинну діяльність.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, умисно ухилятися від явки до слідчого та суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) діяння, тяжкості покарання у разі визнання особи винною, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, на переконання слідчого судді, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Будь-яких виключних обставин, категоричних протипоказань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу на теперішній час не встановлено. Посилання захисту на медичну виписку з карти хворого, датованої від 7.03.2025 року та наданої медичним закладом ПМР, тобто іншою державою, не залишилися поза увагою суду, однак слід зазначати, що стан здоров`я ОСОБА_7 не заважав йому через п`ять днів після звернення до лікаря перебувати на території України, що підтверджується протоколом затримання особи від 13.03.2025 року.

Разом з цим суд вважає за необхідне констатувати, що сторона захисту, серед іншого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) не позбавлений права звернутися до керівництва слідчого ізолятору щодо отримання медичної допомоги, обстеження, надання консультацій спеціалістами, пов`язаного з лікуванням.

Статтею 49 Конституції України встановлено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України за №1348/5/572 від 15.08.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України з внесеними змінами від 20.12.2017 року затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до статті 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я та статті 116 Кримінально-виконавчого кодексу України порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цієї метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно - правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Таким чином, перелічені норми законодавства України та Європейська судова практика з прав людини передбачає надання хворим ув`язненим доступу до медичних послуг наявних в комунальних установах.

З огляду на викладене, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не даючи оцінку доказам обґрунтованості підозри, яка не є предметом розгляду даного клопотання, зважаючи на характер, обставини та категорію інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, зареєстрований в р. Молдова, як вбачається наявне місце проживання у м. Одеса є тимчасовим, що підтверджується договором оренди, на який посилається сторона захисту, при цьому суд вважає на необхідне зауважити, що цей договір укладений тільки 10.05.2025 року між особами, які мають родинні відносини, і говорить тільки про поспішно виготовлений документ щодо наявності безоплатного житла, який може слугувати однією з підстав на користь підозрюваного; з урахуванням наявності перелічених реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає за доцільне продовжити щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 1.09.2025 року.

Крім цього, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим положеннями ст.182 ч.5 п.3 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з наведених вимог КПК України, зважаючи на ту обставину, що у даному випадку з`ясування питання доходів ОСОБА_7 є не доречним, оскільки він є громадянином іншої держави, доводи захисту, що особа не має статків є також голослівними; враховуючи особу підозрюваного, характер і обставини інкримінованого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) діяння, яке відноситься до категорії тяжкого, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, з огляду на те, що збирання доказів вини щодо особи згідно клопотання слідчого ще не завершене, досудове слідство триває, приймаючи до уваги, що ухвалою Приморського районного суд м. Одеси від 14.03.2025 року ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу у розмірі 500 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе визначити виключний розмір застави, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, а саме 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. становить 1514000 гривень, що на думку слідчого судді буде спів мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Разом з цим, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіка Молдова, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб, тобто до 1.09.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. складає 1514000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 4.07.2025 року заставна сума за ОСОБА_7 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 1.09.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_10