ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1566/25 Справа № 204/7612/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 30 липня 2025 року про відмову в задоволені скарги на повідомлення про підозру, у кримінальному провадженні №0000659 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру, яка обґрунтована тим, що процесуальний документ відповідає нормам КПК України та вручене у встановлений законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати вилучити дані з ЄРДР щодо підозри.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки не взято до уваги, що складання та вручення підозри здійснено не належним субєктом, порушено процедуру вручення підозри, право на захист, а також підозра необгрунтована.

Захисник ОСОБА_6 надіслав клопотання про здійснення перегляду без його та ОСОБА_7 участі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування повідомлення про підозру є правильними.

Як видно із матеріалів скарги, що 12 травня 2025 року повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у кримінальному проваджені № 0000659.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 12 травня 2025 року, дане повідомлення про підозру відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_7 підозри, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст. 111, 135, 278 КПК України, а повідомлення про підозру здійснено за наявності доказів, які слідчий вважав достатніми для висновку, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необґрунтованість посилання сторони захисту на відсутність доказів у повідомленні про підозру, оскільки повідомлення є конкретизованим, визначено об`єкт, суб`єкт, об`єктивну, суб`єктивну сторону правопорушення, містить фактичні обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри, відсутності предмета кримінального правопорушення не впливають на висновки слідчого судді щодо обставин повідомлення ОСОБА_7 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обставин проведення досудового слідства.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що дотримувалася процедура визначена КПК України перед повідомленням про підозру, а після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що підозра вручена ОСОБА_7 ґрунтується на доказах, які не відповідають вимогам допустимості та достовірності, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Згідно положень глави 24 КПК України оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Разом з цим, як видно з підозри, що адвокату ОСОБА_6 було зачитано повідомлення про підозру, тому порушення прав на захист не встановлено.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_7 , оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 30 липня 2025 року про відмову в задоволені скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000659 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4