ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1441/25 Справа № 196/643/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000108 від 14 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 до 05:00 години строком до 30 серпня 2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Відповідно, визнано доведеним наступні ризики: переховування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваному відомі їх місця проживання, а тому з метою примушування до надання тих чи інших показань на його користь може здійснювати спроби незаконного впливу на останніх.

Разом з цим слідчим суддею, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки та малолітню дитину, з огляду на те, що слідчим не доведено, що домашній арешт у певний період доби, забезпечать належну процесуальну поведінку останнього, враховуючи, що тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, яка сама по собі не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, слідчим суддею до ОСОБА_6 застосовано домашній арешт у певний період доби.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на недоведеність заявлених ризиків, необґрунтованість пред`явленої підозри.

Зауважує, що стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що підозрюваний під час досудового розслідування здійснював будь-які спроби переховування чи незаконного впливу на потерпілих та свідків, а тому вважає такі доводи сторони обвинувачення формальним припущенням.

Щодо необґрунтованості пред`явленої підозри зазначає, що між учасниками процесу виникли цивільно-правові відносини з приводу повернення боргу громадянкою ОСОБА_9 , а тому в день події ОСОБА_6 на прохання свого батька, - ОСОБА_10 приїхав до місця проживання потерпілої задля з`ясування питання щодо повернення грошових коштів, однак ОСОБА_9 та її чоловік повідомили, про відсутність грошей та запропонували віддати причіп, який стояв на подвір`ї, факт добровільної передачі причепу підтверджується свідками, які перебували на місці події, а також відповідним записом у розписці.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, утримує двох неповнолітніх дітей та дотримується належної процесуальної поведінки.

Заслухавши захисника та підозрюваного, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених в ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи захисника щодо незаконності оскарженої ухвали, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000108 від 14 червня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186 КК України.

30 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вони достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого. В даному випадку, пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Апеляційні доводи захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, а також існування цивільно-правових відносин між підозрюваним та потерплими, що на думку захисту виключають кримінальну караність дій ОСОБА_6 є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про неможливість усунення встановлених ризиків шляхом застосування до ОСОБА_6 іншого більш мякого запобіжного заходу чи взагалі відмові у його застосуванні.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховується, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні у тому числі і тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування з метою уникнення від відповідальності.

При цьому, враховується, що досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджненні триває, проводяться усі необхідні первинні слідчі дії, а тому вказаний ризик не є нівельованим.

Звертається увага, що підозрюваний перебуваючи на свободі, об`єктивно може мати змогу здійснювати незаконний вплив на потерпілих з метою надання тих чи інших показань на його користь, оскільки йому відоме місце проживання та анкетні дані останніх, а тому враховуючи, що потерпілі і свідки в суді ще не допитані ймовірність реалізації цього ризику висока.

Ствердження захисника щодо нівелювання вказаного ризику є безпідставними, оскільки слідчі розшукові дії по справі тривають та судове провадження по справі не розпочато.

Що стосується доводів захисника стосовно того, підозрюваний у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде дотримуватись належної процесуальної поведінки, не є переконливими та гуртуються лише на власних припущеннях адвоката, оскільки для підозрюваного на час вчинення злочину будь-які обставини не слугували стримуючим фактором в його поведінці.

Доводи захисту щодо позитивно характеризуючих підозрюваного даних та наявність утриманців, соціальних зв`язків не слугують підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення кримінальних правопорушень та не попередили протиправної поведінки ОСОБА_6 .

Приймається до уваги той факт, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, суттєво не обмежує життєві функції ОСОБА_6 та об`єктивно надає змогу працювати та реалізовувати усі соціальні права та обов`язки.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування домашнього арешту у певний час доби, колегія суддів, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є вагомими та на даному етапі кримінального провадження не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування вказаного запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 176-178, 181, 404, 405, 407 КПК колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000108 від 14 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4