Справа № 444/1508/25
Провадження № 1-кп/444/242/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква провадження № 0000007 від 08.01.2025 року по обвинуваченні

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, освіта середня),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

На початку грудня 2024 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався востаннє з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, що затверджено Законом України № 4024- IX від 29.10.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України за попередньою домовленістю із невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій надав за допомогою мережі «Телеграм» свої анкетні дані, з метою виготовлення документів про перебування на службі у військовій частині НОМЕР_1 та щорічної основної відпустки військовослужбовця за призовом, що в свою чергу надасть право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши від ОСОБА_3 його анкетні дані, використовуючи реквізити Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 *Код НОМЕР_2 * за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблені офіційні документи, а саме: відпускний квиток №3611 від 17 грудня 2024 р та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №11 від 16.03.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , внісши до них завідомо недостовірні відомості щодо перебування його на службі у військовій частині НОМЕР_1 та щорічної основної відпустки військовослужбовця за призовом, а також нанесла печатки із написом «Міністерство оборони України» Військова частина НОМЕР_1 *Код НОМЕР_2 * та дані із підписами посадових осіб, які їх видали.

Крім цього, 19 грудня 2024 року близько о 18 години 14 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що відпускний квиток № 3611 від 17 грудня 2024 р та витяг з наказу №11 від 16.03.2022 року, видані на його ім`я, містять завідомо недостовірні відомості щодо перебування на службі у військовій частині НОМЕР_1 та щорічної основної відпустки військовослужбовця за призовом, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване в с.Річки, Львівського району Львівської області, використав завідомо підроблені документи, а саме відпускний квиток № 3611 від 17 грудня 2024 р та витяг з наказу №11 від 16.03.2022 року, видані на ім`я ОСОБА_3 , шляхом їх пред`явлення та надання працівнику державної прикордонної служби України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються учасниками судового провадження, про що обвинуваченим за участю захисника подано відповідну заяву. Також обвинувачений у своїй заяві виразив згоду на розгляд справи у спрощеному провадженні, обвинувачений у присутності захисника беззаперечно визнав свою вину.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України пособництво в підробленні офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, те, що він раніше не судимий, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України - використання завідомо підробленого документа. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів), особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, те, що він раніше не судимий, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 потрібно остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 00 коп., в дохід держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 10.01.2025 року.

Речові докази, а саме відпускний квиток №3611 від 17 грудня 2024 року та витяг з наказу № 11 від 16.03.2022 року, видані військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1