Провадження № 1 - кп/744/17/2025
Єдиний унікальний номер 744/264/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 05 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні кухонної кімнати будинку, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи свідомо та доводячи свій злочинний намір до кінця, умисно, кулаком правої руки наніс не менше п`яти ударів в область голови, обличчя та шиї.

Внаслідок вище вказаних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя та лівої частини шиї, які згідно висновку експерта № 41 від 06 березня 2024 року, утворені, не менш, ніж двома діями твердих предметів, за механізмами ударів або натискання та відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, визнав частково та показав, що 04 березня 2024 року свою співмешканку ОСОБА_6 він не бив. Прийшовши раптово додому ОСОБА_5 побачив як з двору вибігає через присадибну ділянку ОСОБА_7 , з яким, як підозрював ОСОБА_5 йому зраджувала його співмешканка. Під час розмови зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , намагаючись з`ясувати причини перебування ОСОБА_8 у їхньому будинку, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані сильного емоційного хвилювання, взявся рукою за руку ОСОБА_6 , штовхнув її. ОСОБА_5 вважає, що був спровокований, ОСОБА_6 могла впасти та вдаритися. Були випадки, коли ОСОБА_9 приходила з синцями від ОСОБА_8 , з яким зустрічалася.

Допитаний свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав про те, що він перебував з ОСОБА_6 у стосунках як чоловік та жінка. ОСОБА_9 скаржилась йому, що її співмешканець ОСОБА_5 її б`є. ОСОБА_10 бачив у ОСОБА_6 сліди побоїв, а саме синці на обличчі та шиї. Можливо це було 04 березня 2024 року. Від побиття співмешканцем ОСОБА_6 переховувалась у будинку ОСОБА_10 .

Згідно відомостей протоколу огляду речових доказів від 06 березня 2024 року з ілюстрованою фототаблицею оглянуто медичну картку амбулаторного хворого № 2956, заведену КНП «Семенівська міська лікарня» на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та після проведення огляду направлено до судово-медичного експерта для проведення експертизи.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 05 березня 2024 року визнано речовим доказом медичну картку амбулаторно хворого № 2956, заведену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після проведення судово-медичної експертизи медичну картку амбулаторного хворого повернуто потерпілій ОСОБА_6 під схоронну розписку.

Згідно даних висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 41 від 08 березня 2024 року встановлено наступне: 1 (1,3,5). "Чи є на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження? Якщо так, то яка їх локалізація, характер, механізм утворення та ступінь тяжкості? Від якої кількості травматичних дій могли виникнути наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження? Чи могли виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , утворитися 04.03.2024?"

Згідно наданої медичної документації, у громадянки ОСОБА_6 , 1976 р. н., наявні синці обличчя та лівої частини шиї, утворені не менше ніж двома діями твердих предметів, за механізмами ударів або натискання, відносяться до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості, що не спричинили розладу здоров"я (згідно п. 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»), не протирічать можливості утворення, за обставин, викладених у описовій частині даної постанови - 04.03.2024 р. Уточнити терміни давності, точну локалізацію та механізми утворення даних тілесних ушкоджень не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю опису їх морфологічних ознак.

2(2). "Чи могли виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 утворитись в результаті нанесення ударів кулаком руки в область голови та шиї?"

Синці обличчя та лівої частини шиї, виявлені у громадянки ОСОБА_6 , 1976 р.н., утворені травмуючими діями твердих предметів, до категорії яких відноситься кулак руки.

4(4). "Чи могли виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворитися при падінні з прискоренням чи без прискорення на тверду поверхню з висоти власного зросту? Якщо ні то чому?"

Відповідно до п. 4.9 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» при експертизі тілесних ушкоджень у «Висновках експерта» повинні бути відображені: характер ушкодження з медичної точки зору, їх локалізація і властивості: вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження: механізм виникнення тілесних ушкоджень; давність (термін) спричинення ушкоджень; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки.

Згідно до вказаного вище, аналіз можливих варіантів подій, показань (свідчень) учасників або сторін кримінального провадження, виходить за межі компетенції судово-медичної експертизи, і, відповідно до п. 4 ст. 101 Кримінального процесуального кодексу України, п. 2.8. «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», в даному випадку, експерт повинен відмовитись від відповіді на поставлене слідчим питання. Вказане питання може бути вирішене слідчим, шляхом співставлення механізмів утворення ушкоджень (що були встановлені судово-медичним експертом) та запропонованих свідком, обвинуваченим або іншою особою.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 14 березня 2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 з оптичним диском з відеозаписом слідчого експерименту, підозрюваний ОСОБА_5 повідомив про те, що 04 березня 2024 року у обідній час доби він ( ОСОБА_5 ) повернувся до себе додому взяти інструмент. Вхідна хвіртка у двір була замкнута на замок, тому він ( ОСОБА_5 ) постукав та почав чекати. В цей час він ( ОСОБА_5 ) помітив, як з будинку вибіг ОСОБА_7 , який забіг за сарай та покинув двір через присадибну ділянку. Зайшовши у двір після того як ОСОБА_6 відчинила йому хвіртку, він ( ОСОБА_5 ) запитав у останньої, що в будинку робив ОСОБА_7 ОСОБА_6 почала заперечувати, що в будинку хтось був. Зайшовши до кухонної кімнати він ( ОСОБА_5 ), знову спитав у ОСОБА_6 , що у будинку робив ОСОБА_11 . Остання сидячи на ліжку почала нести різноманітну нісенітницю та заперечувати, що у будинку хтось був. Ця відповідь дуже обурила його ( ОСОБА_5 ), він ( ОСОБА_5 ) не втримавшись, почав наносити їй удари руками в область голови. Всього він ( ОСОБА_5 ) наніс близько двох ударів.

В подальшому дізнавачем було запропоновано вказати на місці події, як саме він ( ОСОБА_5 ) наносив удари по голові ОСОБА_6 .

На пропозицію дізнавача ОСОБА_5 погодився і всі учасники слідчої дії зайшли до приміщення кухонної кімнати будинку. Знаходячись в кухонній кімнаті ОСОБА_5 розмістив статиста на ліжко, сидячи головою у бік вікна. Сам став напроти статиста та імітуючи удари кулаком обох рук вказав в область лівого та правого боку обличчя.

Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії кримінальних проступків, те що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, тому що не можна вважати щирим каяттям та активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення часткове визнання обвинуваченим винуватості із запереченням умисного побиття потерпілої; обставину, яка відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції вказаної частини статті, яке суд вважає достатнім для його виправлення і перевиховання.

Майна, на яке накладено арешт, за матеріалами кримінального провадження немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ - медична картка амбулаторного хворого № 2956, заведена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає залишенню законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - медичну картку амбулаторного хворого № 2956, заведену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити законному володільцю.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1