Провадження №1-кс/523/5037/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пресипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Пресипського районного суду м. Одеси клопотання ст.слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000247 від 22.04.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання ст.слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000247 від 22.04.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, обґрунтоване наступним.

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 22.04.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 днів із дня набрання чинності Указом. Також указом, серед іншого, постановлено:

- призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами;

- місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому законом порядку, серед іншого, своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

- здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

У подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду міститься у Законі України «Про оборону України», згідно з абзацом 13 ч. 1 ст. 1 якого, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, враховуючи введення в Україні у встановленому законом порядку правового режиму воєнного стану, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні діє особливий період у розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і Закону України «Про оборону України».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування постановлено запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно з законодавством. Громадяни України проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, серед іншого, районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний і персональний.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центра комплектування та соціальної підтримки.

Ч. 3 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що зміст мобілізаційної підготовки, серед іншого, становить: військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Згідно з ч. 3 цієї статті, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно з ч. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до структури Збройних Сил України відносяться, серед іншого, органи військового управління.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління, серед іншого, відносяться територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки і мобілізації.

Правовий статус і повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі за текстом - Положення про ТЦК та СП). Так, згідно з пунктом 1 Положення про ТЦК та СП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізуються Міноборони.

Пунктом 8 Положення про ТЦК та СП визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. м. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження військової служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, тощо.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені пунктом 9 Положення про ТЦК та СП. Так, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інших категорій військовослужбовців; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

31.08.2024 молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

Пунктом 50 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України від 16.05.2024 № 560 передбачено, що право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники).

Відповідно до пп. 2 п. 51 Порядку, перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску

(блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до функціональних обов`язків посадових осіб РТЦК та СП, при оповіщенні військовозобов`язаних в складі груп оповіщення та на стаціонарних, мобільних блок-постах, затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.10.2024, оповіщення резервістів та військовозобов`язаних може здійснюватися представниками районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки самостійно, спільно з представниками поліції або спільними групами, до складу яких залучаються представники районних (міських) центрів комплектування та соціальної підтримки, представники РВА, органів місцевого самоврядування, працівники поліції.

Повістки для оповіщення видаються представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженому їх вручати, під підпис в журналі реєстрації. Якщо особа підлягає оповіщенню відповідно до розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, їй вручається повістка.

Перевірка військово-облікових документів у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації здійснюється представниками центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки. Зазначена перевірка здійснюється уповноваженими представниками, в тому числі за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах).

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, у ОСОБА_7 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та дату, але не пізніше 15.04.2025, у невстановленому в ході досудового розслідування місці виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом виготовлення та збуту громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , «фіктивної», а саме такої яка не зобов`язує останнього з`явитися до РТЦК та СП повістки нібито виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою сприяння ухиленню останнім від виконання визначеного Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

На виконання свого злочинного умислу, 16.04.2025 засобами телефонного зв`язку ОСОБА_7 зв`язався із близьким знайомим ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою зустрічі із останнім 17.04.2025 для передачі вищевказаної повістки для ОСОБА_9

17.04.2025, за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 прибув до магазину зброї « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, попередньо домовившись з ОСОБА_10 про виготовлення на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , «фіктивної», а саме такої яка не зобов`язує останнього з`явитися до РТЦК та СП, повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Вказана повістка надає право особі на безперешкодне проходження блокпостів, без отримання додаткової (справжньої) повістки про виклик до РТЦК та СП та уникнення мобілізації.

Цього ж дня, ОСОБА_7 виготовив вищевказану повістку, присвоївши їй фіктивний номер та дату, а саме № 1097 від 16.04.2025, за підписом тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 та поряд із магазином зброї «STVOL», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , передав її ОСОБА_10 .

Одразу після передачі ОСОБА_7 вищезазначеного документу ОСОБА_10 , його злочинна діяльність була припинена працівниками Управління СБ України в Одеській області.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_8 № 943/8039 від 17.04.2025 видача «фіктивної» (не зареєстрованої у встановленому порядку) повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 та використання особою такої повістки під час проходження блокпостів перешкоджає виконанню своїх обов`язків військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_8 та/або його структурними/територіальними підрозділами, тобто являється перешкоджанням законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

17.04.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.114-1 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-відповіддю на доручення Представництва ВБ в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України від 08.04.2025;

-протоколом огляду місця події від 17.04.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2025, 16.04.2025 та 17.04.2025;

-листом ІНФОРМАЦІЯ_8 № 943/8039 від 17.04.2025;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 17.04.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування.

Закінчити досудове розслідування, у передбачений п. 2 абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк, протягом 4 (чотирьох) місяців з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

-розсекречування матеріалів НСРД.

-провести інші слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, у яких може виникнути необхідність відповідно до отриманих відомостей за результатами запланованих слідчих дій;

-зібрати матеріали, що характеризують підозрюваного;

-виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України щодо надання доступу та ознайомлення підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження та інших кримінальних правопорушень, про підозру у вчиненні яких йому не повідомлялось. Крім того, дотримання положень ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту надасть суду право для допущення відомостей, що містяться у них, як доказів.

Для проведення та завершення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, довготривалістю процедури розсекречення матеріалів НСРД, необхідний строк не менше 6 (шести) місяців. Чотиримісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 17.08.2025.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні та слідчі дії раніше, є: особлива складність кримінального провадження; тривалість розсекречення матеріалів НСРД.

Прокурор у судовому засіданні вимоги, викладені у клопотанні, підтримав у повному обсязі та просив суд продовжити строк досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Захисник не заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Відповідно до статті 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Згідно з ч. 4 ст. 295-1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.

Конституційний Суд України в рішенні N 3-рп/2003 у справі N 1-12/2003 від 30 січня 2003 року зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 22.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження громадянина України ОСОБА_7 17.04.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Винуватість підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-відповіддю на доручення Представництва ВБ в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України від 08.04.2025;

-протоколом огляду місця події від 17.04.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2025, 16.04.2025 та 17.04.2025;

-листом ІНФОРМАЦІЯ_8 № 943/8039 від 17.04.2025;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 17.04.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування.

Досудове розслідування проводиться за ознаками вчинення тяжкого злочину. Відповідно до ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. Двомісячний строк досудового розслідування спливає 17.08.2025.

Під час досудового розслідування проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Для завершення досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг процесуальних та слідчих дій, а саме:

-розсекречування матеріалів НСРД.

-провести інші слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, у яких може виникнути необхідність відповідно до отриманих відомостей за результатами запланованих слідчих дій;

-зібрати матеріали, що характеризують підозрюваного;

-виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України щодо надання доступу та ознайомлення підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Стороною обвинувачення доведено, що провести вказані процесуальні дії раніше не надалося можливим з об`єктивних причин, що зумовлені саме наявністю необхідності проведенні процесуальних дій які потребують значного часу, складність кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, клопотання слідчого необхідно задовольнити та продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження до 6 місяців.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури, про продовження с0000247 від 22.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000247 від 22.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 17.10.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1