ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/6055/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/908/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання строку тримання під вартою підозрюваному
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м.Харкова від 06 07 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції - ОСОБА_7 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000956 від 04.07.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задоволено та застосувано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 01 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислюється з 04.07.2025 року, з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Зобов`язано орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст. ст. 111,112 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Харкова від 06 07 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду обставин справи, не вмотивував своє рішення, жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений.

Захисник вважає, що судом першої інстанції було обрано суворий запобіжний захід, не відповідає суспільній небезпеці кримінального правопорушення.

Прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не доведені та необґрунтовані

На думку сторони захисту можливо обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання, який забезпечить виконання покладених обов`язків.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_9 про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило. На особистій участі не наполягали.

Адвокат ОСОБА_10 подав до суду заяву якою просить проводити розгляд справи за його відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали суду за відсутності підозрюваного, захисника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Матеріалами справи встановлено, що 06.07.2025 року до Індустріального районного суду м. Харкова надійшло клопотання в якому слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном 60 днів без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період з 30 червня 2025 року по 01 липня 2025 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, який переріс у бійку, під час якої ОСОБА_9 діючи з умислом направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті іншої людини внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_11 та з використанням гострого предмету заподіяв йому колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені. Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Згідно довідки, яка надана з ХОБСМЕ-2 № 10-12/2135-С/25 від 05.07.2025 причиною смерті ОСОБА_11 стала: крововтрата, колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені.

За даним фактом 04.07.2025 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000956, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

04.07.2025 року о 19-51 годині ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (фактичні дата та час затримання: 04.07.2025 о 16-35 за адресою: АДРЕСА_2 ), що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, складено та оголошено підозрюваному ОСОБА_9 05.07.2025 року в присутності захисника та двох свідків.

В судовому засіданні суду першої інстанції захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_12 повідомив, що клопотання про обрання запобіжного заходу стороною захисту отримано та зазначив, що на цей час відсутні дані щодо кваліфікації, які б давали можливість кваліфікувати дії підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України. Захисником зазначено, що відповідно до показань свідка ОСОБА_13 вона бачила ОСОБА_14 01.07.2025 року та у нього були гематоми на спині, ножового поранення не бачила. Також не встановлено місцезнаходження підозрюваного на час вбивства ОСОБА_11 .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_12 зазначив, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника та повідомив, що близьких осіб, які проживають в м. Харкові в нього немає. В разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою він буде проживати у свого знайомого.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою із заставою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від слідчого, прокурора та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги вказані ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що, виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, не виключена можливість переховування останнього від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Крім того, беручи до уваги той факт, що на даний час не всі межі державного кордону України знаходяться під контролем її влади, підозрюваний матиме можливість незаконно перетнути державний кордон України, переслідуючи все ту ж мету - уникнення кримінальної відповідальності.

Додатково, суд апеляційної інстанції погоджується із думкою слідчого судді щодо можливості усвідомлення тяжкості та невідворотності покарання за вчинення особливо тяжкого злочину ОСОБА_9 , у разі доведення його винуватості, останній може залишити та змінити своє місце проживання, а також може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.

Щодо ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, а ОСОБА_9 має реальну можливість впливати на вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, в тому числі на тих, яким відомо про вчинення кримінального правопорушення, не можна виключати можливість такого впливу підозрюваного на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Разом з цим колегія суддів погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, враховуючи те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 15 років, не виключена можливість того, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення якого заподіяно смерть особі, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, що свідчить про особливий цинізм його вчинення та реальну можливість продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного

більш м`якого запобіжного заходу, але, враховуючи вищевикладене, було зроблено вмотивований висновок про те, що обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину на даному етапі розслідування не дозволяє застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, , що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого та особи, яка його вчинила, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів сторони захисту в апеляційній скарзі щодо суворості призначеного запобіжного заходу підозрюваному, зважаючи на наступне.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення якого заподіяно смерть особі-потерпілого, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, існує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

Колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_9 існує підвищена суспільна небезпека вчиненого та особи, яка його вчинила, тому у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд вважає, що з огляду на обставини кримінального правопорушення, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленому ризику.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку захисника підозрюваного є підставами для скасування ухвали суду, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Доводи, на які посилається в апеляційних скаргах сторона захисту стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, в апеляційній скарзі не наведено беззаперечних та достатніх доводів, які б спростовували висновки слідчого судді щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного, та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами поданої апеляційної скарги.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування на цьому етапі досудового розслідування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 176-206, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від Індустріального районного суду м.Харкова від 06 07 2025 року про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 01 вересня 2025 року включно без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4