Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3816/24

Номер провадження: 1-кп/511/123/25

27.06.2025 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:судді - доповідача - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,(дистанційно),

захисника ОСОБА_5 ,(дистанційно),

захисника ОСОБА_6 , (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,(дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_8 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_9 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000199 від 13.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеської обласної прокуратури надійшов вказаний обвинувальний акт.

27.06.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 згідно обвинувального акту є членом організованої групи, який надав своє місце проживання для виготовленння та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, раніше встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.1787 КПК України не відпали, та не зменшились.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання, заявленого прокурором та просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, у зв`язку з тим, що прокурор повинен довести, що ризики не зменшились, чого прокурор не робить, а переписує клопотання з попереднього, відбувається автоматичне продовження строків тримання під вартою, що є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисту та заперечував проти клопотання прокурора, повідомив, що має дуже поганий стан здоров`я, ледве рухається по приміщенню СІЗО, тому просить домашній арешт для можливості медичного обстеження та лікування в умовах закладів МОЗ. .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити виходячи з наступного.

Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Суспільна небезпека злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Між наркоманією і злочинністю існує тісний взаємозв`язок. Він характеризується вчиненням наркоманами та іншими особами "наркотичних" злочинів з метою заволодіння цими засобами і речовинами для їх вживання та/або розповсюдження, вчиненням значної кількості злочинів під безпосереднім впливом наркотиків і психотропних речовин на психіку і волю їхніх споживачів (у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, абстиненції), віктимним характером поведінки наркоманів (часом вони самі стають жертвами злочинів).

Наркологічна ситуація в Україні є надзвичайно складною, щороку погіршується і, зрештою, становить реальну загрозу генофонду нації, забезпеченню правопорядку, національній безпеці України.

Родовий об`єкт злочинів цієї категорії - здоров`я населення.

Найголовнішим об`єднуючим началом цих злочинів в одну групу посягань на здоров`я населення є їх здатність завдавати однорідну шкоду (чи створювати небезпеку заподіяння такої шкоди) у вигляді поширення наркоманії і токсикоманії серед невизначеного кола осіб шляхом незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Отже, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 мають підвищений суспільний інтерес.

Водночас слід звернути увагу, що ЄСПЛ неодноразово наголошував, що має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують та метою, яку прагнуть досягти, бо не буде відповідного балансу, якщо на особу покладено надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Таким чином, слід вважати, що запобіжний захід має бути обрано/продовжено із врахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, встановлених ризиків та конкретної особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненому.

З урахуванням вищенаведеного, суд вбачає необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки менш суворі запобіжні заходи можуть виявитися нездатними для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується/продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років позбавленням волі, вчинених у складі організованої групи, що значно підвищує їх суспільну небезпеку, проживає в прикордонній зоні, з урахуванням воєнного стану в Україні, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших учасників процесу у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК), суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та іншими учасниками процесу кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК, враховуючи той факт, що не всі свідки допитані.

Покази учасників процесу, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на учасників, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Не виключається також існування ризику вчиненні іншого кримінального правопорушення, з урахуванням обставин кримінального провадження та з огляду на обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, оскільки офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому є достатні підстави вважати, що він, будучи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

На думку суду, доводи захисту на даному етапі розгляду справи не можуть слугувати беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який; інші доводи захисту суд також вважає неспроможними та жодним доказом не підтвердженими, тому суд вважає, що ризики, встановленні при продовженні запобіжного заходу не відпали та не перестали існувати.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, та враховуючи невідворотність та імовірний строк покарання у разі доведеності його винуватості, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працює, проживає в прикордонній зоні, враховуючи те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, негативно впливати на свідків є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 що є підставою для задоволення клопотання прокурора.

Суд не розпочав дослідження доказів у даному кримінальному провадженні у зв`язку зі складністю кримінального провадження, великим обсягом обвинувачення, великою кількістю учасників кримінального провадження - три обвинувачених, три захисника, необхідністю узгодження дати судових засідань з адвокатами - захисниками, які приймают участь в інщих судових процесах, та неодноразовим відкладенням судових засідань за клопотаннями сторони захисту з різних причин. Судові засідання неодноразово відкладаються за клопотаннями захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з хворобою або занятістю у інших процесах, які захисники вибрали для себе більш пріоритетними. Участь захисників у даному кримінальному провадженні є обов`язковою.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши позицію сторін, особу обвинуваченого, встановлені ризики, суд прийшов до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним зменшенням (у зв`язку з непомірністю попереднього) розміру застави до мінімального 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

ОСОБА_8 стверджує, що його стан здоров`я є дуже важким, і він потребує негайного лікування в умовах закладів МОЗ.

Суд звертає увагу на те, що, згідно пункту 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, лікування обвинуваченого у разі наявності у нього медичних захворювань можливо в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу суд зазначає про те, що стороною захисту не додано доказів того, що медична допомога, яку потребує ОСОБА_8 в умовах лікувального закладу вказаного типу не може бути наданою. Також не надано будь-якої медичної документації щодо критичного стану здоров`я обвинуваченого, який би виключав можливість утримання особи під вартою в умовах слідчого ізолятора.

Разом з тим, враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурора ОСОБА_8 скаржиться на незадовільний стан здоров`я та ненадання йому належної медичної допомоги в умовах тримання під вартою, суд вважає за необхідне доручити відповідальним особам Державної установи «Одеській слідчий ізолятор» та сектору в Одеській області філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України в Одеській та Миколаївській областях, провести медичний огляд ув`язненого ОСОБА_8 , та у разі необхідності надати йому необхідну медичну допомогу, в тому числі і у закладах МОЗ України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - задовольнити .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 (шістдесят) діб - до 25.08.2025 року включно.

Зменшити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240,00 гривень, покладені на обвинуваченого в разі внесення застави обов`язки залишити незмінними.

Доручити відповідальним особам Державної установи «Одеській слідчий ізолятор» та сектору в Одеській області філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях провести медичний огляд обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі потреби надати йому необхідну медичну допомогу та лікування, в тому числі і у закладах охорони здоров`я МОЗ України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині продовження запобіжного заходу після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому. Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" та філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях - для виконання.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1