1Справа № 335/7084/25 1-кс/335/2759/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2025 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маянів Тиврівського району Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має вищу освіту, зареєстрованого як фізична особа підприємець, одруженого, який має малолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України,
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 .
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури.
05.08.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.
З метою забезпечення можливості виконання процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та враховуючи те, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з встановленням окремих обмежень.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заперечуючи проти клопотання, захисник посилається на необґрунтованість підозри, на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано лише на припущеннях слідчого. При розгляді клопотання просить врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, здійснює підприємницьку діяльність та сплачує податки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має повнолітнього сина 2018 року народження, має постійне місце проживання, де мешкає разом із родиною, є єдиним членом родини, який забезпечує її проживання, зацікавлений у встановленні істини у цій справі. Наведені обставини дають обґрунтовані підстави стверджувати, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні забезпечить більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури.
Згідно клопотання та додатків до нього, 05.08.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, у співвиконавстві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, скоїла злочин.
В матеріалах кримінального провадження містяться факти та інформація щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на які покликається сторона захисту, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Тобто у розумінні Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини домашній арешт є способом обмеження конституційного права особи на свободу, а тому на думку слідчого судді є одним з запобіжних заходів, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Разом з тим, слідчим суддею враховується, що згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші обставини.
При обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного захожу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує надані слідчим докази, які доводять обставини, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які може здійснити ОСОБА_4 , враховуючи те, що санкція ч. 4 статті 191 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років майна, тому є підстави вважати, що останній, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.
Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, на теперішній час не встановлено повного кола осіб, які можуть бути причетними до скоєного правопорушення та не вилучено всіх речей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
Згідно наявних матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування було встановлено що протягом 2022 року між ГУ ДСНС України в Запорізькій області та ФОП « ОСОБА_4 » укладено ряд інших договорів, окрім договору № 350 від 14.12.2022, при цьому проведенням закупівлі у кожному випадку займався саме ОСОБА_7 . Окрім того, проведеними інвентаризаціями встановлено що значна частина автомобільних запчастин, поставлених за вказаними договорами не відповідає дійсним маркам виробника згідно замовлення, а після проведення оплати за вказаними договорами на банківську карту ОСОБА_8 надходили грошові кошти у різних сумах. Зазначене свідчить про те, що вчинення злочинів, ймовірно, мало систематичний характер, у зв`язку із чим, на теперішній час велика кількість документів ГУ ДСНС України в Запорізькій області (договори, видаткові накладні, накладні передачі майна до частини технічної служби, меморіальні ордери та інше) ще не вилучена та не дослідження.
Окрім того, згідно наявної у органу досудового розслідування інформації, частина запчастин яка, згідно документів, була встановлена у пожежні автомобілі, у дійсності не встановлювалась, а документи що супроводжували встановлення, ймовірно, мають ознаки підробки та потребують вилучення та додаткового вивчення, і тому вказаний факт також свідчить про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України доводиться тим, що проведеними інвентаризаціями у ГУ ДСНС України в Запорізькій області встановлено що значна частина автомобільних запчастин, поставлених за договорами із ФОП « ОСОБА_4 » не відповідає дійсним маркам виробника згідно замовлення, а після проведення оплати за вказаними договорами на банківську карту ОСОБА_8 надходили грошові кошти у різних сумах. Зазначене свідчить про те, що вчинення злочинів, ймовірно, мало систематичний характер, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення протиправних діянь та може продовжити вчиняти злочини, вказаний факт вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Слід зазначити, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя зазначає, що прокурором в ході розгляду клопотання у судовому засіданні доведено, а стороною захисту належним чином не спростовано наявність вищевказаних ризиків. Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є належним чином обґрунтовані та мотивовані.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, його вік та стан здоров`я, одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ФОП, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням викладеного, з метою досягнення мети застосування запобіжного заходу - виконання процесуальних обов`язків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, а також покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та представником потерпілого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк дії ухвали до 05.10.2025 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12.08.2025.

Повний текст ухвали виготовлено 13.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1