В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/295/22

Провадження № 1-кп/348/51/25

18 серпня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

її законного представника - ОСОБА_5 ,

неповнолітньої потерпілої

(цивільного позивача) - ОСОБА_6 ,

її законного представника - ОСОБА_7 ,

представника неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_6 , адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого (цивільного відповідача) - ОСОБА_9 ,

його законного представника - ОСОБА_10 ,

захисників обвинуваченого, адвокатів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника

ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_13 ,

представника ювенальної превенції

Надвірнянського РВП ГУНП

в Івано-Франківській області - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000081 від 02.09.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину учня 11 класу ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, особи з інвалідністю 3-ї групи з дитинства, на утриманні немає нікого, не судимого, українця, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Злочин вчинено ним за наступних обставин.

02.09.2021, близько 14 год. 00 хв., неповнолітній водій ОСОБА_9 керував мотоциклом марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», без реєстраційного номерного знаку, без посвідчення водія на права керуванням транспортним засобом відповідної категорії та без реєстраційного документу на транспортний засіб, та рухався на ділянці автодороги Р-38, км. 32+900 із сполученням «Богородчани - Гута», що с.Гута, Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області у напрямку с. Пороги.

Рухаючись ділянкою дороги із поворотом у ліву сторону, водій ОСОБА_9 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на пішоходів, які рухалися по правому краю проїзної частини дороги у попутному напрямку, саме, на неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

При цьому неповнолітній ОСОБА_9 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.1. де вказано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом

відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

п. 2.3. в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення ОСОБА_9 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, крововиливом під тверду мозкову оболонку та в речовину головного мозку в лобній ділянці справа, переломами лобної кістки справа, передньої та задньої стінок правої лобної пазухи, раною в лобній ділянці справа, саднами в ділянках обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення та пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, переломами потиличної кістки зліва, пірамідки скроневої кістки зліва, саднами в ділянках голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення, а також закритий перелом лівої стегнової кістки у верхній третині із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції - монтаж системи скелетного витягу за стегно, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та суду пояснив, що він проживає з мамою і батьком, трьома братами і сестрою в АДРЕСА_1 . На час, коли мали місце події, він навчався в 11 класі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той день, він зі школи прийшов додому швидше, однак точної години не пригадує, можливо це було близько 13 год. 00 хв. Поїв, а потім вирішив поїхати в магазин купити щоденник. Сів на мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», який був оформлений на маму та куплений для користування сім`ї, однак не був належним чином зареєстрований, виїхав з вулиці і почав рух вниз центральною дорогою.

Стверджує, що після виїзду на центральну дорогу та руху по ній, він більше нічого не пам`ятає, в тому числі ДТП. Зазначає, що прийшов до пам`яті в лікарні в м. Івано-Франківську на п`ятий день після події. Про ДТП йому розповіла мама пізніше. Вказує, що потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 він знає, стосунки нормальні, вони однокласники. Вину у вчиненні ДТП визнає, бо був за кермом мотоцикла, на водіння якого прав не мав, хоча самого наїзду на дівчат не пам`ятає. Втрату пам`яті пов`язує з травмою голови, яку він також отримав під час ДТП.

Стверджує, що всі збитки спричинені даним злочином потерпілим, зокрема ОСОБА_6 його батьки відшкодували. На даний час до нього претензій матеріального та морального характеру не має ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 .

Усвідомлює, що порушивши правила безпеки дорожнього руху він вчинив тяжкий злочин, чим заподіяв потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження. Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється.

Запевнив суд, що подібного більше не повторить.

Аналогічну позицію висловили в судовому засіданні і захисники обвинуваченого - адвокати - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Просили призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зокрема застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді пробаційного нагляду, а також визначити йому мінімальний термін позбавлення права керувати транспортними засобами.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 , його мати ОСОБА_10 , повідомила, що в той день 02.09.2021 року вона була вдома. Десь близько 13.00 год. син прийшов зі школи, поклав рюкзак і вирішив поїхати у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » купити щоденник у школу. Сів на мотоцикл, який вони купили для сім`ї, а саме для її чоловіка, і поїхав.

Десь через хвилин 20 приїздить на скутері односельчанин ОСОБА_15 і каже, що її ОСОБА_16 розбився на мотоциклі. Вона відразу сіла з ним на скутер і поїхала до центральної дороги. На місці події вже було багато людей. Вона побачила, що ОСОБА_16 сидів на землі зігнутий, був весь у крові, плакав і тримався за голову. Кров текла також з рота і вух. Зазначає, що також побачила двох дівчат, які лежали на землі неподалік, однак не впізнала їх, бо все перед очима розпливалося. Потім аж в лікарні зрозуміла, що ці дівчата - однокласниці сина. Пригадує, що одна швидка допомога забрала в лікарню ОСОБА_6 , друга швидка медична допомога ОСОБА_4 , оскільки третьої швидкої допомоги не було, тому її ОСОБА_17 бусом відвіз в с.Солотвино сусід. Там його перенесли в швидку медичну допомогу і повезли в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташована на вул.Коновальця, в реанімаційне відділення. Туди ж автомобілі ШМД відвезли і потерпілих дівчат - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Зазначає, що в лікарні їй дали список лікарств, однак вона грошей при собі не мала, тому необхідні препарати купила кума ОСОБА_18 , а вона пізніше кошти їй віддала. Потім приїхав класний керівник її сина та дівчат і привіз гроші всім трьом дітям. На наступний день ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з реанімації перевели в звичайну палату, а вона з сином була ще там (в реанімації) п`ять днів. Ствердила, що вже з перших днів лікування дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вона по можливості надавала їм грошові кошти.

За період з 13.09.2021 року, коли вона перший раз передала мамі потерпілої ОСОБА_6 5000 грн., та до початку розгляду справи в ІНФОРМАЦІЯ_6 вона відшкодувала потерпілій ОСОБА_6 на лікування 176500 грн.

В судовому засіданні 15.08.2025 року ствердила, що станом на цю дату вона вже повністю розрахувалася з потерпілою ОСОБА_6 та її батьками, про що ОСОБА_6 написала відповідну заяву, яку суду надали захисники її сина, адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Просила суд сина, який є обвинуваченим по даному кримінальному провадженні, карати не суворо.

Крім повного визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, винуватість ОСОБА_9 повністю доводиться іншими зібраними по кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, з пояснень наданих в попередніх судових засіданнях представником потерпілої ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_19 вбачалося, що він відносно покарання обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтримує позицію потерпілої ОСОБА_6 та її законного представника, а також підтримує її (потерпілої) цивільний позов.

Разом з тим, в судовому засіданні 15.08.2025 року вказав, що дійсно на час проведення даного судового засідання, обвинувачений ОСОБА_9 повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_6 всі спричинені злочином матеріальні та моральні збитки. Тому просить суд залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання покладається на розсуд суду, однак просить врахувати думку потерпілої ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник - ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, натомість 10.07.2024 року на адресу суду ними було подане клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження заяви від 27.02.2024 року в якій вони обгрунтували обставини неможливості бути присутніми в судових засіданнях по даному кримінальному провадженні.

В даній заяві потерпіла також просила суд подальші судові засідання по даній справі проводити без її участі та участі її законного представника - ОСОБА_7 , але за участі представника - адвоката ОСОБА_19 та висловила свою думку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_9 суворого покарання та повного задоволення її цивільного позову.

Однак в подальшому потерпіла ОСОБА_6 змінила свою позицію і на адресу суду направила письмову заяву від 09.08.2025 року в якій зазначила, що їй обвинуваченим ОСОБА_9 добровільно відшкодовано збитки в повному обсязі, усунуто заподіяну матеріальну та моральну шкоду завдану їй кримінальним правопорушенням. Ствердила, що жодних претензій в тому числі майнового та морального характеру з цього приводу до ОСОБА_9 - водія за участю якого відбулася дана ДТП не має та в подальшому мати не буде.

Від позовних вимог відмовляється. Просить суд позов залишити без розгляду. Також просить суворо не карати обвинуваченого та не заперечує проти призначення йому більш м`якого покарання (т.3, а.к.п.28, 31).

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_9 вона знає, бо це є її однокласник, стосунки з ним нормальні. Потерпілу ОСОБА_6 також знає, це її подруга і однокласниця, стосунки з нею до ДТП були дружні. 02.09.2021 року вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_20 поверталися з школи після уроків додому.

Пам`ятає що вони йшли по обочині дороги. Ближче до проїзної частини дороги йшла вона, посередині ОСОБА_6 , а з іншого боку ОСОБА_20 . Йшли, говорили, і вже дійшли до повороту, що неподалік від продуктового магазину. Також в цей час по автодорозі їхала машина, яка везла хліб в даний магазин. Це останнє, що вона пам`ятає.

Прийшла вона до свідомості вже після ДТП коли її в машині ШМД везли в лікарню.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_9 вона не має. Просить його суворо не карати та не обирати покарання пов`язане з позбавленням волі.

Таку ж саму позицію висловила в судовому засіданні і представник потерпілої ОСОБА_4 її мати - ОСОБА_5 . Крім того, зазначила, що про обставини ДТП вона дізналася вже перебуваючи з дочкою в лікарні, оскільки забирав дочку з місця події її чоловік.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_9 вона знає, бо це є її однокласник, стосунки з ним дружні. Потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_6 також знає, це її подруги і однокласниці, стосунки з ними також дружні. 02.09.2021 вони поверталися зі школи після уроків додому. Вона, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 йшли обабіч дороги. Ближче до проїзної частини дороги йшла ОСОБА_4 , посередині ОСОБА_6 , а з іншого боку вона. Йшли, говорили, і вже дійшли до повороту, що неподалік від продуктового магазину. Також в цей час вона побачила, що до магазину під`їзджала машина, яка везла хліб в даний магазин. Після цього моменту вона подальших подій не пам`ятає. Коли вона опритомніла, то побачила, що ОСОБА_6 лежала в кущах, а ОСОБА_9 навпроти на центральній дорозі. ОСОБА_4 також лежала в кущах, однак на ближчій відстані, ніж ОСОБА_6 . Також вона помітила, що на проїзній частині знаходився мотоцикл і зрозуміла, що сталася ДТП.

Зазначає, що їй мотоцикл не спричинив тілесних ушкоджень, бо весь удар прийшовся на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які знаходились ближче до проїзджої частини дороги.

Вона спочатку підійшла до ОСОБА_6 , яку побачила першою і яка була без свідомості, однак згодом прийшла до пам`яті. Обернувшись помітила, що також без свідомості лежала і ОСОБА_4 , тому вона одразу подзвонила до свого тата. Через п`ять хвилин тато приїхав на машині з батьком ОСОБА_4 , а також почали збиратися люди, хтось викликав швидку медичну допомогу. Перша швидка допомога забрала ОСОБА_6 , а потім друга - ОСОБА_4 . Її батько відвіз додому та дав заспокійливі припарати. Стверджує, що не може пригадати, коли ОСОБА_9 їх наздогнав на мотоциклі. Пам`ятає, що побачила ОСОБА_17 , коли він вже лежав без свідомості на проїжджій частині, а потім встав, зловився за голову, оскільки з вух в нього текла кров, і заплакав.

Їй відомо, що гроші на лікування ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 збирали і в селі, і в церкві, і в ліцеї де вони навчалися. Чи щось відшкодовувала сім`я ОСОБА_9 потерпілим їй не відомо, однак знає, що ОСОБА_4 від грошей відмовилась.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_13 , в судовому засіданні повідомила, що неповнолітній ОСОБА_9 не перебував на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно не була заведена на нього і особова справа. Крім того в службу у справах дітей із скаргами щодо його поведінки ніхто не звертався.

В наступні судові засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибула, натомість 13.08.2025 року в.о.служби у ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_21 направила клопотання № 298/01-07 в якому підтверджуються пояснення ОСОБА_13 та просила провести судове засідання 15.08.2025 року без участі представника служби, у прийнятті рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 покладається на розсуд суду (т.3, а.к.п.25).

Представник ювенальної превенції Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - ОСОБА_14 вказала, що в ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні будь-які відомості стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 . Щодо призначення йому покарання покладається на розсуд суду.

Представник ювенальної превенції відділення поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - ОСОБА_22 в судове засідання не прибула, натомість направила заяву про продовження та завершення розгляду даного кримінального провадження без її участі.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину доводиться письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР від 02.09.2021 року з якого вбачається, що в цей день близько 14 год. 20 хв. неповнолітній водій ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, рухаючись по автомобільній дорозі на ділянці автодороги R-38 із сполученням Богородчани - Гута в населеному пункті с.Гута Солотвинської ТГ Івано-Франківського району в напрямку с.Пороги, на заокругленій ділянці дороги не обрав безпечної швидкості та не впорався із керуванням та з`їхав із дороги на обочину, де здійснив наїзд на неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жит. АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_3 . Внаслідок ДТП у водія ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, мозкової коми; у неповнолітньої ОСОБА_23 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної скелетної травми, забій головного мозку, забійнорвані рани обличчя та гомілки, перелом обох гомілкових кісток та у неповнолітньої ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток черепа та перелому лівого стегна. Вказані особи госпіталізовані до ІНФОРМАЦІЯ_10 (т.2, а.к.п.44-45);

- рапортом помічника оперативного чергового ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_24 від 02.09.2021 року з якого вбачається, що 02.09.2021 року о 14 год. 21 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 від водія КШМД ОСОБА_25 про те, що в с.Гута, вул. Центральна біля с/ради відбулася ДТП за участю мотоцикла, троє неповнолітніх осіб травмовано. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 02.09.2021 року, близько 14 год. 21 хв. неповнолітній ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, рухаючись по автомобільній дорозі на ділянці автодороги R-38 із сполученням Богородчани - Гута в населеному пункті с.Гута Солотвинської ТГ Івано-Франківського району в напрямку с. Пороги, на заокругленій ділянці дороги не обрав безпечної швидкості та не впорався із керуванням та з`їхав із дороги на обочину, де здійснив наїзд на неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жит. АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_3 . Внаслідок ДТП у водія ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, мозкової коми; у неповнолітньої ОСОБА_23 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної скелетної травми, забій головного мозку, забійнорвані рани обличчя та гомілки, перелом обох гомілкових кісток та у неповнолітньої ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток черепа та перелому лівого стегна. Вказані особи госпіталізовані до ІНФОРМАЦІЯ_10 . З місця події вилучено мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, куб.125, який поміщено на територію стоянки відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. РБК в кількості 2 штуки та уламки від мотоцикла, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 . Проводиться перевірка (т.2, а.к.п.46).

- протоколом огляду місця події від 02.09.2021 року з фототаблицями до нього та схемою, яким (місцем події) являється ділянка дороги в АДРЕСА_1 , де мала місце ДТП з участю мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, яким керував обвинувачений ОСОБА_9 (т.2, а.к.п.47-59);

- постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 02.09.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання - мотоцикла, що був вилучений під час ОМП марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 та 3 уламки пластикового матеріалу синього кольору з мотоцикла та 2 взірці речовини бурого кольору (т.2, а.к.п. 60);

- ухвалою про арешт майна слідчого судді Богородчанського районного суду ОСОБА_27 від 03.09.2021 року, якою накладено арешт на мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 та на 3 уламки пластику від мотоцикла, які 02.09.2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000081 (т.2, а.с.65-67);

- ухвалою про тимчасовий доступ до речей та документів слідчого судді Богородчанського районного суду ОСОБА_27 від 03.09.2021 року, якою надано тимчасовий доступ слідчому СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 або за його дорученням оперативним працівникам СКП ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області до карти виїзду ШМД на ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жит. АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_3 , які знаходяться в у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_12 », що по АДРЕСА_4 і провести її вилучення для проведення судово-медичної експертизи (т.2, а.к.п.71-73);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 09.12.2021 року, згідно яких на підставі ухвали слідчого судді Богородчанського районного суду ОСОБА_27 про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий ознайомився із картами виїзду ШМД №№ 218, 224, 249 та вилучив їх (т.2, а.к.п.74-75);

- постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої вилучену тимчасовим доступом карту виїзду ІНФОРМАЦІЯ_13 на ОСОБА_9 , карту виїзду ІНФОРМАЦІЯ_14 на ОСОБА_6 та карту виїзду КШМД №224 на ОСОБА_4 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання в кімнату речових доказів ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області (т.2, а.к.п.76).

- ухвалою про тимчасовий доступ до речей та документів слідчого судді Богородчанського районного суду ОСОБА_27 від 01.12.2021 року, якою надано доступ слідчому СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 або за його дорученням оперативним працівникам СКП ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області тимчасовий доступ до медичних карт стаціонарних хворих, комп`ютерних томографій, рентгенограм з їхніми описами на ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жит. АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_3 , які знаходяться в у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 », що по АДРЕСА_5 і провести її вилучення для проведення судово-медичної експертизи (т.2, а.к.п.80-82).

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 08.12.2021 року, згідно яких на підставі ухвали слідчого судді Богородчанського районного суду ОСОБА_27 про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий ознайомився із медичними картами с/х ОСОБА_9 №7479/21, ОСОБА_6 №7480/21, ОСОБА_4 №7477/21 та вилучив їх (т.2, а.к.п.83-84);

- постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої вилучені тимчасовим доступом три медичні карти стаціонарних хворих, комп`ютерні томографії, рентгенограми з їх описами на ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання в кімнату речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 (т.2, а.к.п.85).

- постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої отримані на запит в порядку ст.93 КПК України три амбулаторні карти на хворих ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання в кімнату речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 (т.2, а.к.п.87).

- висновком експерта №37 від 13.01.2022 року, яким встановлено, що на підставі наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , експерт прийшов до таких підсумків:

1-2. У наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_6 вказані тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня, переломами потиличної кістки зліва, пірамідки скроневої кістки зліва, саднами в ділянках голови, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення; закритий перелом лівої стегнової кістки у верхній третині із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції - монтаж системи скелетного витягу за стегно, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; садна на ділянках правої ноги відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і утворилися від дії тупих твердих предметів (т.2, а.к.п.94-95);

- висновком експерта №35 від 13.01.2022 року, яким встановлено, що на підставі наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , експерт прийшов до таких підсумків:

1-2. У наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_4 вказані тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня, крововиливом під тверду мозкову оболонку та в речовину головного мозку в лобній ділянці справа, переломами лобної кістки справа, передньої та задньої стінок правої лобної пазухи, раною в лобній ділянці справа, саднами в ділянках обличчя, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення; рана в ділянці правої гомілки, яка згідно пункту 4.6. Правил визначення ступеня тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень . Вищеописані тілесні ушкодження можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Так як у наданих медичних документах краї, кінці та інші морфологіні характеристики рани в ділянці правої гомілки не описані, вирішити питаня про те, яка була рана, від дії якого предмету вона утворилася немає можливості, а решта тілесних ушкоджень утворилися від дії тупих твердих предметів.

Оскільки для проведення судово-медичної експертизи по наданих медичних документах рентгенограми обох нижніх кінцівок не надані, вирішити питання про наявність, характер, давність утворення та ступінь тяжкості травми в ділянках обох ніг, немає можливості (т.2, а.к.п.100-101);

- висновком експерта №36 від 13.01.2022 року, яким встановлено, що на підставі наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експерт прийшов до таких підсумків:

1-2. У наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_9 вказані тілесні ушкодження: закрита черепно-мозково-лицева травма із забоєм головного мозку важкого ступеня, крововиливом під тверду мозкову оболонку в лобній ділянці, переломами тіл та лобових відростків верхньої щелепи, носових кісток, величних відростків лобної кістки, уламковий перелом луски лобної кістки справа, обох великих крил клиноподібної кістки, перелом луски та виличного відростка лівої скроневої кістки, синцями в ділянках обох очей, крововиливами під кон`юктиву обох очних яблук, садна в ділянках обличчя, які можуть відповідати терміну вказаному в постанові, утворилися від дії тупих твердих предметів і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення (т.2, а.к.п.106-107);

- висновком експерта № СЕ-19/109-21/11762-ІТ від 18.11.2021 року, яким встановлено, що на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система мотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, знаходилась у працездатному стані.

На момент експертного огляду та дослідження, рульове керуваннямотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку знаходилось у працездатному стані.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керуваннямотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку знаходились у працездатному стані, то питання: «Якщо в рульовій, гальмівній системах мотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку є несправності, то коли вони виникли (до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок неї чи після неї)?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керуваннямотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, знаходились у працездатному стані, несправностей, виявлено не було, тому питання: «Чи міг водій виявити дані несправності до ДТП?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування мотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, знаходились у працездатному стані, то питання: «Який ступінь та механізм впливу несправності на виникнення та розвиток природи?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається (т.2 а.к.п.112-115);

- висновком експерта №СЕ-19/109-21/13416-ІТ від 21.12.2021 року, згідно якого з`ясовано, що наїздмотоциклом марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_9 на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відбувся в районі правого краю проїзної частини по напрямку до с. Пороги, приблизно в межах зафіксованих подряпин асфальту або в місці, що передує початку даних подряпин.

Більш точніше встановити місце наїзду мотоцикла марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_9 на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у поперечному напрямку (на проїзній частині чи на узбіччі), експертним шляхом не є можливим, у зв`язку з недостатньою кількістю та малоінформованістю зафіксованої слідової інформації у наданих на дослідження копіях протоколу огляду місця події від 02.09.2021 року, схемі до нього та фототаблиці (т.2 а.к.п.121-123);

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими та такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих, свідка та письмовим матеріалам у даному провадженні.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази одержані під час судового розгляду.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України докази є належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до вимог ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено всі розумні сумніви.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані, в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не здобуто, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими - відсутні.

Суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та вважає, що його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

За змістом ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому суд враховує вимоги ст.65 КК України, роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

А також роз`яснення, що містяться п.п.20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме не зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к).

У постанові від 14.06.2018 року (справа № 760/115405/16-к) ВС України зазначено, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, ВС України у постанові від 09.10.2018 року (справа № 756/4830/17-к) звернуто увагу на те, що відповідно до статей 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (стаття 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у пункті 3 ч.1 ст.65 КК України поняття «особа винного».

Термін «явно несправедливе покарання» означає відмінність в оцінці виду та розміру покарання принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд також враховує, що у постанові від 18.09.2019 року (справа №166/1065/18) ВС України зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання факту скоєння злочину, ще й дійсне визнання власної провини, щирий жаль та осуд своєї поведінки.

Аналогічна правова позиція сформована у постанові ВС України від 27.11.2019 року (справа №629/847/15-к).

Крім того, при вирішенні питання щодо виду та розміру покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує, що ВС України у постанові від 17.04.2018 року (справа №298/95/16-к) зазначено, що у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини у вчиненому на стадії досудового розслідування та судового розгляду, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, його (обвинуваченого) вік, наявність 3-ї групи інвалідності з дитинства, добровільне відшкодування потерпілим заподіяних збитків, відсутність до нього матеріальних чи моральних претензій з боку потерпілих і їхніх законних представників, думку останніх щодо призначення несуворого покарання.

Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ІНФОРМАЦІЯ_18 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також загальний низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без його позбавлення волі та обмеження волі на певний строк (т.1, а.к.п.67-71).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Разом з тим, вказані вище обставини в сукупності є на думку суду такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення і дають підстави, з урахуванням як обставин у даному провадженні, так і особи обвинуваченого, а також викладених вище пом`якшуючих покарання обставин, при визначенні покарання застосувати ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме у виді пробаційного нагляду.

На переконання суду, такий вид покарання, без ізоляції обвинуваченого від суспільства, однак з перебуванням його під наглядом уповноважених органів та виконання певних обов`язків визначених судом, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст.75 КК України при призначенні ОСОБА_9 покарання, суд не вбачає.

Щодо вирішення питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 додаткового покарання, визначеного у санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами або без такого, суд зауважує наступне.

Як було зазначено вище, згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.52 КК України визначено, що додатковими покараннями є позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу та конфіскація майна.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, штраф та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю можуть застосовуватися як основні так і додаткові покарання.

У відповідності до ч.2 ст.69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак з огляду на обставини даного кримінального провадження та з урахуванням того, що даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу і порушенням обвинуваченим ОСОБА_9 ПДР України, в результаті чого неповнолітні потерпілі отримали тяжкі тілесні ушкодження, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Беручи до уваги вищенаведене, обраний обвинуваченому такий вид покарання, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Отже, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Разом з тим, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу даного вироку в законну силу.

У відповідності до ст.174 КПК України, вирішенню підлягає і питання щодо скасування арешту майна.

З даного приводу, суд зауважує таке:

Згідно ухвали слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_27 від 03.09.2021 року на мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 та на 3 уламки пластику від мотоцикла, які 02.09.2021 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000081 було накладено арешт.

Із змісту ч.4 ст.174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_27 від 03.09.2021 року на мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 та на 3 уламки пластику від мотоцикла (т.2, а.к.п.65-67) - слід скасувати.

Що стосується заявленого потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_6 , в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд зазначає наступне.

У своїй позовній заяві (з урахуванням уточнення позовних вимог), з підстав, наведених у них (заявах), потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_6 , в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_7 просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в свою користь - 367500 грн. матеріальної шкоди, куди входить - 180000 грн. витрачених коштів на лікування, 45000 грн. додаткові витрати пов`язані з лікуванням, 96000 грн. упущеної вигоди, 46500 грн. судових витрат (40000 грн. 00 коп. правова допомога та 6500 грн. за проведення судово психологічного дослідження) та 1000000 моральної шкоди, всього - 1367500 грн.

Разом з тим, як вже було викладено вище, 09.08.2025 року потерпіла ОСОБА_6 на адресу суду надіслала письмову заяву, в якій окрім своєї позиції щодо покарання обвинуваченого ОСОБА_9 просила суд залишити її цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч.1 ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як встановлено ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Із змісту ч.3 статті 13 ЦПК України вбачається, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість залишення цивільного позовупотерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 367500 грн. матеріальної та 1000000 моральної шкоди - без розгляду, оскільки це є її волевиявлення (право).

Відшкодування судових витрат належить вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.

Зокрема, згідно ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Враховуючи наведене, з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають стягненню в користь держави витрати за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз, а саме: 1372 грн.96 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу», висновок експерта № СЕ-19/109-21/11762-ІТ від 18.11.2021 року; 1372 грн. 96 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно трасологічні дослідження», висновок експерта №СЕ-19/109-21/13416-ІТ від 21.12.2021 року, на загальну суму - 2745 грн. 92 коп.

Питання щодо речових доказів належить вирішити керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Згідно п.1-3 ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відносно ОСОБА_9 , згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 в користь держави за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз: 1372 грн. 96 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу», висновок експерта № СЕ-19/109-21/11762-ІТ від 18.11.2021 року; 1372 грн. 96 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно трасологічні дослідження», висновок експерта №СЕ-19/109-21/13416-ІТ від 21.12.2021 року, всього - 2745 грн. 92 коп.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_27 від 03.09.2021 року на мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 та на 3 уламки пластику від мотоцикла скасувати.

Речовий доказ: мотоцикл марки «Мustang», моделі «Fortune Wing», синього кольору, без реєстраційного номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання слідчого СВ відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 02.09.2021 року зберігається на території відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та 3 уламки пластикового матеріалу синього кольору з мотоцикла, які зберігаються в кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 після набрання даним вироком законної сили повернути користувачу: ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_1 .

Речовий доказ: 2 взірці речовини бурого кольору, які згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання слідчого СВ відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 02.09.2021 року зберігаються в кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 після набрання даним вироком законної сили знищити.

Речові докази: карту виїзду ІНФОРМАЦІЯ_13 на ОСОБА_9 , карту виїзду ІНФОРМАЦІЯ_14 на ОСОБА_6 та карту виїзду КШМД №224 на ОСОБА_4 , які згідно з постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, зберігаються в кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 після набрання даним вироком законної сили - повернути КНП « ІНФОРМАЦІЯ_12 », АДРЕСА_4 .

Речові докази: три медичні карти стаціонарних хворих, комп`ютерні томографії, рентгенограми з їх описами на ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , які згідно з постановою слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, зберігаються в кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 після набрання даним вироком законної сили повернути КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 », АДРЕСА_5 .

Речові докази: три амбулаторні карти на хворих ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які згідно постанови слідчого СВ ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 від 09.12.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, зберігаються в кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_16 після набрання даним вироком законної сили повернути КНП « ІНФОРМАЦІЯ_20 » Богородчанської селищної ради, АДРЕСА_6 .

Цивільний позовпотерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування 367500 грн. матеріальної та 1000000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення на загальну суму - 1367500 грн. залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1