Справа № 635/8673/19
Провадження № 1-кп/545/173/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В :

27.11.2019 до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002312 від 10.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.11.2019 призначено підготовче судове засідання.

26.05.2020 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України зупинено до розшуку обвинуваченого.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області була визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2023 справу розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19.06.2025 року поновлено кримінальне провадження 635/8673/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за ч.2 ст.185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений, клопотання підтримав, прохав задовольнити, закрити кримінальне провадження.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту, 08.05.2016 року, ОСОБА_4 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно шляхом вільного доступу, знаходячись на території санаторію «Роща» розташованому за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишила тимчасово без нагляду свої речі, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг S 5222R», тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім.проф. М.С. Бокаріуса 7080 від 06.10.2016 року, матеріальний збиток на суму 420,00 грн, після чого місця скоєння кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 01 січня 2016 року складав 689 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1378 гривень.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 інкриміновано викрадення чужого майна на суму 420 грн., що станом на день скоєння крадіжки, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 1378 гривень, відповідні такі діяння ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1) частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлено та однозначно заявив, що бажає закриття кримінального провадження відносно інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та просить суд постановити відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого майна у даному кримінальному провадженні становить менше 1378 грн., то діяння, що інкримінуються обвинуваченому, станом на день розгляду провадження судом, і з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ, ст.5 КК України, підлягають кваліфікації як адміністративні, а не кримінальні правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора.

Кримінальне провадження №0002312 від 10.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1