Справа №295/1997/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000899 від 03.10.2024 на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мар`ївка Первомайського району Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.07.2024 солдата ОСОБА_6 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2024 № 201 призначено солдатом резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , як такого, що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же наказом солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 15.07.2024. З вищевказаного моменту - прийняття на військову службу солдата ОСОБА_6 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

В подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від №211 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_6 знято з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із вибуттям у відрядження до військової частини НОМЕР_3 .

Разом із цим, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частини) від 17.07.2024 №203 солдата ОСОБА_6 визнано таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з метою проходження загальновійськової підготовки у складі зведеного батальйону «Граніт-77».

Проходячи військову службу в умовах воєнного стану солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та вищевказаних норм чинного законодавства України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Житомир у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 14.08.2024 прийняв для себе рішення ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом надання підроблених документів.

З цією метою, 14.08.2024 ОСОБА_6 подав до медичної служби військової частини НОМЕР_3 завідомо підроблений лист від Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (далі - НВМКЦ «ГВКГ») від 05.08.2024 вх. №5432 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про необхідність нібито прибуття ОСОБА_6 до НВМКЦ «ГВКГ» із метою госпіталізації для встановлення придатності для військової служби за станом здоров`я, на підставі медичної документації не пізніше 23.08.2024.

На підставі вищезазначеного, направленням командування військової частини НОМЕР_3 №3940/6568 від 14.08.2024 солдат ОСОБА_6 направлений на стаціонарне лікування до НВМКЦ «ГВКГ».

14.08.2024 солдат ОСОБА_6 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частини) № 233 вибув з військової частини НОМЕР_3 до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України. 22.08.2024 повідомив командування військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_1 шляхом надіслання фотокопії довідки НВМКЦ «ГВКГ» від 16.08.2024, згідно якої ОСОБА_6 проходить лікування у стаціонарному відділенні НВМКЦ «ГВКГ» з 16.08.2024, консультаційного висновку спеціаліста НВМКЦ «ГВКГ» від 16.08.2024 № 1071 щодо ОСОБА_6 , медичної картки стаціонарного хворого від 16.08.2024 № 31/01 щодо ОСОБА_6 .

В той же час, відповідно до відомостей наданих Національним військово- медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, військовослужбовець ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався, медичні документи щодо останнього не складались та не видавались.

Крім того, відповідно до відомостей наданих Центральною ВЛК ЗС України, медичні документи щодо ОСОБА_6 на розгляд та затвердження Центральної ВЛК не надходили, та відповідно не розглядалися (не затверджувались)

Реалізувавши частину свого злочинного умислу спрямованого на ухилення від військової служби, солдат ОСОБА_6 не пізніше 19.09.2024 направив командування військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 фото-копій наступних документів:

-свідоцтво про хворобу № 5783 від 17.09.2024 щодо ОСОБА_6 ;

-виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8412 щодо ОСОБА_6 ;

-витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії при ЗСУ, протокол № 18161 від 18.09.2024 в якому зазначено про непридатність ОСОБА_6 до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вищевказані документи ним не отримувались у Центральній ВЛК ЗС України та Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, не пізніше 19.09.2024 завідомо надав командуванню військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 підроблені документи з метою ухилення від військової служби.

Надалі ОСОБА_6 до військової частини не повернувся, а весь час проводив поза межами військової служби.

25.09.2024 протиправна діяльність ОСОБА_6 припинена у зв`язку із її виявленням правоохоронними органами.

Разом із цим, наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частини) від 11.10.2024 № 291 солдата ОСОБА_6 визнано таким, що самовільно залишив «Головний військовий госпіталь» м. Київ.

Також, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.10,2024 № 292 солдата ОСОБА_6 визнано таким, що самовільно залишив лікувальний заклад НВМКЦ «Головний військово-клінічний госпіталь» м. Київ, куди вибув, перебуваючи у відряджені до військової частини НОМЕР_3 , де проходив базову загальновійськову підготовку.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , будучи солдатом резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у відрядженні до військової частини НОМЕР_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від несення військової служби, надав до командування військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 завідомо підроблені документи на підставі яких ухилився від несення обов`язків військової служби в період часу з 14.08.2024 по даний час в ході якого, військову службу не ніс, обов`язків військової служби не здійснював.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч. 4 ст. 409 КК України, а саме ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 409 КК України визнає повністю. Не заперечував обставин, зазначених в обвинувальному акті, та пояснив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в десантно-штурмових військах. Під час свого перебування у м. Житомирі за станом свого здоров`я не зміг виконати поставленні завдання за станом здоров`я, оскільки під час мобілізації був визнаний придатним рішенням комісії ВЛК для проходження служби у лавах ДШВ. Однак, не погоджуючись з даним рішенням ВЛК він вирішив уникнути проходження служби у ДШВ, оскільки до мобілізації був обмежено придатним через ряд захворювань, які на його думку лікарі проігнорували, тому вчинив злочині дії та замовив підробні документи, які потім відправив командиру з метою ухилення від військової служби в ДШВ.

Вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому та планує надалі продовжувати проходити службу, але з урахуванням наявних у нього захворювань та обмежень.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та письмових матеріалів, що характеризують його особу.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчинені інкримінованого йому злочину, суд вважає, що його вина стороною обвинувачення доведена повністю та знайшла своє підтвердження протягом судового розгляду справи, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має вищу освіту, за місцем несення служби характеризується посередньо, фізичних обмежень чи інвалідності не встановлено. На обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро каявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону з випробуванням.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного, який бажає продовжити проходити військову службу.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 25.09.2024, а ухвалою від 27.09.2024 йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

07.10.2024 ОСОБА_6 був звільнений у зв`язку із внесенням застави у сумі 242240 грн. 00 коп.

Таким чином, в строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 25.09.2024 по 07.10.2024 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено, тому суд вважає, що внесений розмір застави має бути повернутий заставодавцю ОСОБА_7 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати за проведення техніко-криміналістичної експертизи 609/1 складають 33427 грн. 80 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Здійснення нагляду за виконанням ОСОБА_6 обов`язків покласти на командира відповідної військової частини, а в разі звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 25.09.2024 по 07.10.2024 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення техніко-криміналістичної експертизи в розмірі 33427 грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2024, на тимчасово вилучений у ході особистого обшуку та під час затримання ОСОБА_6 мобільний телефон «IPhone 15 Pro Max, номер моделі: MU6P3J/A, s/n: НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон «IPhone 15 Pro Max, номер моделі: MU6P3J/A, s/n: НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 повернути ОСОБА_6 за належністю;

-банківська картка «Восток Банка», номер картки: НОМЕР_7 ;

-банківська картка «Восток Банка», номер картки: НОМЕР_8 ;

-банківська картка «Sport Bank», номер картки: НОМЕР_9 ;

-мобільний телефон IPhone 14 Pro Max», imei НОМЕР_10 , imei 2: НОМЕР_11 з сім карткою «Vodafone», номер НОМЕР_12 , які раніше були повернуті за зберігальною розпискою ОСОБА_6 залишити останньому, як законному власнику.

-15 аркушів медичних документів залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді застави залишити без змін.

Після набрання вироку законної сили суму застави, яка була внесена ОСОБА_7 07 жовтня 2024 року згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 47045471 від 07.10.2024р., в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп. в якості застави за ОСОБА_6 за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/35793/24 від 27.09.2024 повернути в повному обсязі заставодавцю ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1