Номер провадження: 11-сс/813/1488/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 14.07.2025, якою було відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення співробітниками поліції кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що другий СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві вже не є розпорядником заяви ОСОБА_7 №8097зкп/мк/16-05-1852/25 від 05.07.2025, у зв`язку із перенаправленням цієї заяви до ГУНП в Одеській обл. для організації службового розслідування та прийняття відповідного рішення згідно до вимог чинного законодавства України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- слідчим суддею було допущено порушення вимог чинного кримінального процесуального закону стосовно оголошення та вручення копії судового рішення, зокрема, слідчим суддею не було оголошено змісту вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали, повний текст ухвали відсутній до цього часу;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що заява ОСОБА_7 містить відомості про конкретне кримінальне правопорушення, вчинене працівниками поліції, зокрема, в своїй заяві ОСОБА_7 посилалась на те, що 03.07.2025 приблизно о 13:30 год. в м. Одесі по вул. Старопортофранківській, буд. 34, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням її сина ОСОБА_8 , в якому також знаходилась і вона, після чого співробітники поліції, застосовуючи фізичну силу, витягнули його сина з автомобіля, без складання будь-яких документів заштовхали до свого транспортного засобу та відвезли до ТЦК та СП на розі вул. Канатної та Пироговської, де він примусово утримується до цього часу, внаслідок чого в діях співробітника поліції наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ст. 371 КК України.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести до ЄРДР відповідні відомості за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення, надати заявнику витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Від представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, в якій представник вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді та постановивши нову ухвалу про задоволення його скарги, при цьому прокурор про причин неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України представником ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , до суду 1-ої інстанції 08.07.2025 (а.с. 1-3) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення співробітниками поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ст. 371 КК України.

При цьому, до поданої скарги представником ОСОБА_6 було долучено копію заяви ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення співробітниками поліції, на переконання заявника, в їх діях наявний склад злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146 та ст. 371 КК України (а.с. 6).

Відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зауважив на тому, що наразі другий СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві не є розпорядником заяви ОСОБА_7 у зв`язку із перенаправленням такого повідомлення до ГУНП в Одеській обл. (а.с. 16).

Разом із тим, колегія суддів не погоджується із таким висновком слідчого судді з огляду на наступні обставини.

Звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

За змістом ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Системний аналіз положень ст. 214 КПК України, свідчить про те, що слідчий або прокурор, отримавши повідомлення, яке містить достатні відомості про вчинення злочину, зобов`язаний внести відомості за такою заявою до ЄРДР навіть у випадку, коли викладені у заяві дані свідчать про те, що злочин не віднесено до його компетенції. І вже потім, на виконання принципу безумовного дотримання правил підслідності, відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України, має передати матеріали такого кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування, за рішенням прокурора. Тобто такі дії слідчий, прокурор уповноважений вчинити лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а не до цього.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ККС у складі ВС від 23.11.2021 у справі №332/1189/18 (провадження №51-3979км21), відповідно до якого ст. 214 КПК України не передбачає можливості не вносити відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо воно не підслідне певному органу.

Таким чином, чинний кримінальний процесуальний закон не зобов`язує заявника знати правила предметної або територіальної підслідності кримінальних правопорушень, а наділяє його правом на звернення із заявою до будь-якого органу досудового розслідування із заявою про кримінальне правопорушення.

Натомість, приписами ст.ст. 36, 214, 216, 218 КПК України передбачено, що за умови встановлення обставин, що кримінальне правопорушення не підслідне органу досудового розслідування, до якого особа звернулась із заявою, кримінальний процесуальний закон передбачає процедуру передачі кримінального провадження належному органу після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Таким чином, дії уповноважених осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо перенаправлення заяви до іншого органу до внесення відомостей до ЄРДР та встановлення відповідних обставин, є такими, що не узгоджуються з вимогам КПК України та є позапроцесуальним способом вирішення вказаного питання.

Отже, враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що у випадку оскарження дій та бездіяльності органу досудового розслідування у порядку ст. 303 КПК України, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення, цілком очевидним є той факт, що оскарження бездіяльності такого органу/посадової особи, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР має відбувається саме до суду, в межах юрисдикції знаходиться такий правоохоронний орган.

За встановлених обставин, факт відмови слідчого судді в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення з підстави відсутності в розпорядженні другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві такого повідомлення у зв`язку із його перенаправленням до іншого органу досудового розслідування не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що, відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило йому постановити законне та обґрунтоване судове рішення, та, як наслідок, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Водночас, проаналізувавши скаргу представника заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та долучені до неї матеріали, колегія суддів доходить наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 (надалі Положення №298), відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, із заяви ОСОБА_7 від 04.07.2025 вбачається чітке зазначення заявником обставин вчинення стосовно її сина ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, того факту, що 03.07.2025 приблизно о 13:30 год. під час зупинення в м. Одесі по вул. Старопортофранківській, буд. 34, співробітниками поліції транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням її сина ОСОБА_8 стосовно нього з боку працівників поліції було застосовано фізичну силу, а саме витягнуто з автомобіля, заштовхано до транспортного засобу працівників поліції та доставлено до ТЦК та СП на розі вул. Канатної та Пироговської, де він примусово утримується до цього часу.

В даному випадку колегія суддів враховує аналіз скарг даної категорії в судовій практиці, який свідчить про те, що заяви та повідомлення, які містять достатні для внесення до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення, складають найменшу чисельність від загальної кількості.

Водночас в цих заявах зазначена інформація, що має бути предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. У таких заявах наводяться обставини, факти або твердження, які свідчать або можуть свідчити про кримінальне правопорушення. При цьому, викладення заяви у деяких випадках на побутовому рівні не є перешкодою для внесення відомостей до ЄРДР, якщо описана заявником подія потенційно може бути предметом кримінально-правової оцінки або описані діяння можна охарактеризувати як суспільне-небезпечне протиправне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. При цьому обставинами, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ніщо інше, як ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення.

На переконання апеляційного суду, для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

При цьому, в даному випадку слід враховувати положення ст. 214 КПК України, якими встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР у визначені строки.

Враховуючи те, що в заяві ОСОБА_7 від 04.07.2025 наявна інформація щодо обставин, які можуть свідчити про можливий факт існування події кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що зазначених у заяві відомостей достатньо для внесення відомостей до ЄРДР та їх подальшої детальної перевірки в процесуальному порядку.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування по такій заяві абсолютно не означає, що воно матиме результатом притягнення певної особи до кримінальної відповідальності з усіма наслідками, що витікають із цього, оскільки під час процесуальної перевірки може бути не встановлено складу злочину, що слугуватиме підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України.

Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що, відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно з приписами ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, з урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника заявника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, із постановленням нової ухвали про задоволення скарги представника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 307, 309, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 14.07.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення співробітниками поліції кримінального правопорушення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Зобов`язати посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4