Справа № 932/1697/25
Провадження № 1-кс/932/2086/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , який дії в інтересах військової частини НОМЕР_1 на постанову Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 від 06.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000092 від 14.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра з Дніпровського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , який дії в інтересах військової частини НОМЕР_1 на постанову Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 від 06.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000092 від 14.01.2023 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що Постановою від 06.09.2024 року старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську старший лейтенант ДБР ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження за результатами матеріалами досудового розслідування. відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000092 від 14.01.2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України.

Підставою закриття кримінального провадження був висновок слідчого про те, що: «Станом на 08 листопада 2023 висновком військової лікарської комісії за результатами якої на підставі статей 398, 406, 538, 238, 648, 418, 49а графи ІІ Розкладу хвороб графи 10 ТДВ «Б» солдат ОСОБА_6 визнаний обмежено придатним до військової служби, непридатний до служби в ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах та неможливістю встановити момент набуття солдатом ОСОБА_6 стану обмеженої придатності до військової служби, орган досудового розслідування не може спростувати версію про неможливість виконання завдань у складі аеромобільних підрозділів, як мотиву самовільного залишення місця служби».

В той же час старшим лейтенантом ОСОБА_7 у вищезазначеній постанові встановлено факт самовільного залишення місця служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 та факт порушення ним Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Ознайомившись з постановою від 06.09.2024 про закриття кримінального провадження, військова частина НОМЕР_1 вважає, що її прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права виходячи з наступного.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2022 року №30 солдата ОСОБА_8 зараховано в списки частини на призначено на посаду водія господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.11.2022 року №225 солдата ОСОБА_8 переведено на посаду водія їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення.

Відповідно до абзацу г) пункту 20.2 наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (в редакції на момент вчинення кримінально правопорушення) при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів служби ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби.

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, непридатні до служби високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових коміcapiатах установах, організаціях, навчальних закладах.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_8 з урахуванням досвіду, віку та медичних показань було призначено посаду водія їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення, тобто не бойову посаду, в підрозділ забезпечення як і передбачено чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 9 пункту 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» зазначено, що для військовослужбовців, стосовно яких суд ухвалено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1.2.3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством України військовослужбовців.

3a весь час безпідставного призупинення військової служби військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюється недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено факт порушенням ОСОБА_6 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З іншого боку кримінального провадження старший лейтенант ДБР ОСОБА_5 надає законну можливість дезертиру неправомірно отримати від воюючої держави грошове продовольче, речове забезпечення та інші пільги за весь час відсутності солдата ОСОБА_6 на місці служби (з 01.12.2022 року по теперішній час).

В судове засідання представник скаржника ОСОБА_3 не з`явився. Про дату, час та місце розгляд скарги повідомлявся належним чином. В матеріалах справи мається клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляд скарги повідомлялася належним чином.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши скаргу з доданими до неї доказами, а також матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження № 0000092 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 від 06.09.2024 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000092 від 14.01.2023 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального проступку.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Текст постанови про закриття кримінального провадження, не містить в собі жодного аналізу фактичних обставин справи, встановлених в ході досудового розслідування, також відсутній аналіз здобутих доказів, або посилання про неможливість отримання будь-яких доказів, неможливість встановлення інших обставин події.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст. ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу в діяннях особи кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено Кримінальним процесуальним кодексом для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати всі інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який дії в інтересах військової частини НОМЕР_1 на постанову Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 від 06.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000092 від 14.01.2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 від 06.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000092 від 14.01.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Справа № 932/1697/25

Провадження № 1-кс/932/2086/25