Справа № 148/1384/25
Провадження №1-кп/148/120/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться вказане вище кримінальне провадження.

01.07.2025 року від потерпілого ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні надійшло клопотанням про скасування арешту з належного йому транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.04.2025.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_7 посилається на те, що вказаний транспортний засіб був пошкоджений внаслідок ДТП, скоєної обвинуваченим ОСОБА_4 , Автомобіль був вилучений працівниками поліції і його місцезнаходження на даний час йому не відоме, оскільки на території штрафмайданчику його немає.

Також зазначив, що являється інвалідом ІІ групи і без автомобіля йому важко пересуватися, громадським транспортом користуватися не може. Також автомобіль потрібен йому для того, щоб доставляти в лікарню сина, який страждає психічним захворюванням. Все це призводить до того, що він змушений витрачати кошти на таксі, у зв`язку з чим несе додаткові витрати. Вважає, що оскільки він не обвинувачений, то арешт з належного йому автомобіля слід скасувати і це не вплине на розгляд кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту підтримала у повному обсязі. Послалася на те, що в інших кримінальних провадженнях, де вона брала участь, апеляційний суд вже скасовував арешт транспортних засобів. Це відповідатиме інтересам її довірителя, який постраждав в ДТП, а також змушений нести додаткові витрати і зараз.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту та повернення транспортного засобу потерпілому ОСОБА_7 , посилаючись на те, що транспортний засіб визнано в кримінальному провадженні речовим доказом. Під час судового розгляду може виникнути необхідність у призначення додаткової експертизи. А з огляду на те, що автомобіль при ДТП зазначив механічних пошкоджень, то потребує ремонту і його передача потерпілому може призвести до знищення слідів злочину, які він на собі зберіг.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо клопотання потерпілого.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступних висновків.

З копії ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.04.2025 суд встановив, що в межах кримінального провадження №0000108 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, накладено арешт на автомобіль HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони для осіб, на майно яких накладено арешт, інших осіб розпоряджатися таким майном та використовувати його та залишено даний транспортний засіб на зберігання на майданчику тимчасом затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУНП у вінницькій області. Зі змісту даної ухвали слідує, що арешт накладено з метою забезпечення речових доказів.

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.06.2024 встановлено, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи (а.п. 28).

З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 736115 від 30.12.2005 слідує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена ІІ група інвалідності (а.с. 30).

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту майна має довести, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Однак підстави, викладені у клопотанні, не свідчать про необхідність скасування арешту, не вказують на необґрунтованість його накладення на автомобіль та не доводять, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті, так як вказаний автомобіль є предметом кримінального провадження, розгляд якого по суті, що не розпочався, жодних доказів стороною обвинувачення суду ще не надавалось, зокрема, і щодо даного транспортного засобу. А потерпілим ОСОБА_7 , його представником не надано доказів належності даного транспортного засобу.

При цьому, відповідно до ч.9 ст.100 КК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З огляду на казане суд доходить висновку, що на даній стадії судового провадження клопотання про скасування арешту на майно є передчасним.

Приймаючи до уваги, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України, вказаний транспортний засіб арештовано саме з метою збереження речового доказу, а питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню судом на стадії ухвалення судового рішення, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_7 про скасування арешту автомобіля.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131-132, 170-175, 314-316, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання представника потерпілих, адвоката ОСОБА_6 , про скасування арешту транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.04.2025 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів.

Повна ухвала складена 22.07.2025.

Суддя ОСОБА_1