Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8869/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 в режимі ВКЗ, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001217 від 01.06.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001596 від 09.07.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0001217 від 01.06.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів та складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на виклики не з`явився та місцезнаходження останнього невідоме, повідомлення про підозру відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України вручено в порядку, передбаченому для вручення повідомлень згідно з ст. 135 КПК України, а саме батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, що відображено в повідомленні про підозру, а також 07.05.2025 скеровано на адресу реєстрації ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 .

Водночас, вказаний лист ОСОБА_6 отриманий не був та повернувся до Подільської управління поліції ГУНП у м. Києві, у зв?язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Також повідомлення про підозру направлено відомими органу досудового розслідування засобами телефонного зв`язку, а саме в повідомленні на особистий номер дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_9 .

Враховуючи вищевикладене, 07.05.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Одеси, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме - у розтраті чужого майна, у великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків (надалі-Інспекція) є державною організацією, заснованою на державній власності, що діє на комерційній основі і належить до сфери управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.

У своїй діяльності ДП Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків здійснює свою діяльність відповідно до вимог чинного законодавства України та Статутом, затвердженим наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №109 від 18.04.2022 року.

Відповідно до п. 1.4. розділу I Статуту встановлено, що Інспекція веде самостійний баланс, має поточні, депозитні та інші рахунки у національній та іноземній валюті в установах державних та інших банків, штампи та печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Згідно п. 1.7 розділу I Статуту, Інспекція має право та у спосіб, визначений законодавством України та цим Статуту, укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді відповідно до законодавства України.

Згідно п. 5.1 розділу V Статуту, Інспекцію очолює начальник, який призначається головою Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.

Відповідно до наказу директора Міністерства Інфраструктури України № 66-ОС від 21.10.2021, ОСОБА_6 , призначено виконуючим обов`язки начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

Згідно розділу V Статуту, Начальник інспекції керує діяльністю Інспекції; несе персональну відповідальність за виконання за виконання покладених на Інспекцією завдань, ефективність використання майна та коштів; є повноваженим представником Інспекції під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків Інспекції, передбачених чинним законодавством, цим Положенням, іншими нормативними документами; діє без доручення від імені Інспекції, представляє її в усіх підприємствах, установах та організаціях; укладає договори, видає доручення та накази, відкриває рахунки в установах банків; у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Інспекції, яке перебуває на її балансі; призначає та звільняє працівників Інспекції, має право заохочувати їх та накладати на них стягнення відповідно до законодавства, при цьому заступники начальника та головний бухгалтер призначаються на посаду з погодженням з Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України; затверджує фінансову та іншу звітність Інспекції, видає довіреності для вирішення питань адміністративно-господарської та фінансово-господарської діяльності, інші документи, необхідні для провадження діяльності Інспекції; встановлює форму і систему оплати праці в Інспекції, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Майно Інспекції є державною власністю і закріплене за нею на праві оперативного управління. Інспекція володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства.

Також, відповідно до п. п. 6.8, 6.9 розділу VI Статуту визначено, що рішення із соціально-економічних питань, що стосуються діяльності Інспекції, опрацьовуються і приймаються її керівництвом за участю профспілкового комітету і трудового колективу та відображаються у колективному договорі; колективним договором регулюються питання охорони праці та трудові відносини трудового колективу з керівництвом Інспекції; право укладання колективного договору надається начальнику Інспекції; а від імені трудового колективу- профспілковому комітету.

Відповідно до умов п. 5.5 Колективного договору між Адміністрацією та Первинною профспілковою організацією Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на 2021-2022 роки, схваленого Загальними зборами трудового колективу Інспекції (протокол від 05.11.2021 № 1) (далі - Колективний договір), передбачена можливість дистанційного режиму роботи якщо це передбачено умовами трудового договору (посадовими інструкціями), окремим рішенням начальника Інспекції для всіх працівників Інспекції або окремих груп чи структурних підрозділів, при цьому, визначено, що при дистанційній роботі працівник повинен додержуватися вимог Положення про порядок дистанційної роботи працівників Інспекції (додаток 4).

Пунктом. 3.3 додатку 4 визначено, що кожен працівник Інспекції ознайомлюється з наказом на дистанційну роботу шляхом проставлення власного підпису, дати; ознайомлення з наказом також дозволяється шляхом направлення відповідної сканованої копії на робочу електронну скриньку працівника та/або за допомогою інших засобів зв`язку.

Відповідно до п. 4 додатку 4 визначені вимоги до робочого місця працівника при дистанційній роботі, зокрема: працівник виконує роботу дистанційно за адресою свого постійного місця проживання, інформація щодо якого зберігається в особовій справі Працівника у Інспекції (п. 4.1);

У разі, якщо виникнуть обставини, які унеможливлюють виконання працівником роботи за місцем його постійного проживання, працівник може виконувати роботу за іншим місцем перебування, про що він зобов`язаний повідомити керівника одним із засобів зв`язку (ЗЗ) (інформаційно-телекомунікаційні мережі загального та внутрішнього користування, зокрема: «Інтернет» (електронні скриньки, месенджери тощо), телефонний зв`язок (через провайдерів мобільного або стаціонарного зв`язку) (п. 2.1, п. 4.2).

Згідно п. 5.2.4 додатку 4 перед переведенням на дистанційну роботу кожен працівник зобов`язаний укласти з Інспекцією договір про конфіденційність та нерозголошення інформації.

Умови щодо комунікації під час дистанційної роботи визначені у п. 5.4 додатку 4, зокрема:

п. 5.4.1 - для ефективного виконання роботи, обговорення поточних робочих питань, процесів, проведення загальних зборів трудового колективу, підтримання зв`язку між Сторонами, комунікація відбувається через використання ЗЗ: особиста робоча електронна скринька працівника, надана Інспекцією (далі - e-mail); програми відеоконференцзв`язку MS Teams, ZOOM, Google Meet, Skype та ін.; месенджери Telegram, Viber та ін.; внутрішні (створені для Інспекції) форуми, групи у соцмережах;

п. 5.4.2 - у разі необхідності, робоча комунікація також може проводитись з використанням телефонних ЗЗ (мобільного або стаціонарного), поштових та кур`єрських відправлень;

п. 5.4.3 - перелік ЗЗ, програмне забезпечення, яке необхідно використовувати для здійснення тих чи інших форм зв`язку, а також обладнання визначаються Керівником, про що він зобов`язаний проінструктувати Працівника перед початком дистанційної роботи під особистий підпис та/або шляхом направлення повідомлення на e-mail Працівника;

п. 5.4.5 - отримання та відправлення будь-яких робочих файлів та документів відбувається виключно з використанням погоджених з Керівником ЗЗ.

Згідно з п. 7.4 додатку 4 визначено, що Працівник зобов`язаний звітувати перед Керівником про виконану роботу у порядку, встановленому останнім та доводити до його відома про всі обставини, які можуть перешкоджати виконанню посадових обов`язків Працівником у дистанційній роботі.

Як передбачено ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 перебуваючи з 21.10.2021 на посаді виконувача обов`язки начальника Інспекції з питань дипломування моряків, обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являється службовою особою.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 24.02.2022 року виконувачем обов`язки начальника Інспекції з питань дипломування моряків винесено наказ №14, яким запроваджено для працівників інспекції на період дії військового стану в Україні дистанційний режим роботи.

Відповідно до абзацу першого п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2022 № 481 «Деякі питання організації роботи працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки на період воєнного стану» (зі змінами) (далі - постанова КМУ № 481), яка набула чинності з 28.04.2022 року, встановлено, що на період воєнного стану для працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки (далі - суб`єкт господарювання) за рішенням виконавчого органу або керівника суб`єкта господарювання може запроваджуватися дистанційна робота за наявності організаційної і технічної можливості для виконання їх обов`язків.

Разом з цим, згідно з нормою абзацу першого п. 2 постанови КМУ № 481 визначено, що робота працівників, членів виконавчого органу та керівників суб`єктів господарювання за межами України допускається лише у разі службового відрядження, оформленого в установленому порядку.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 24.02.2022, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на розтрату чужого майна - грошових коштів ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», на користь третіх осіб, у великих розмірах, а саме зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом вчинення дій спрямованих на нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) заступнику начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_10 , який буде перебувати за кордоном без оформленого відрядження.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вище вказана особа, яка працевлаштована на посаді заступника начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, розуміючи, що останній перебував за кордоном України без оформленого відрядження, у порушення вимог постанови КМУ № 481 від 26.04.2022, у період з травня 2022 року по лютий 2023 року, перебуваючи за місцем розташування ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», за адресою: м. Київ, вул. Провіанська 3 в Шевченківському районі м. Києва, заповнював та підписував табелі обліку використання робочого часу стосовно вказаної особи.

В той же час, на підставі заповнених та підписаних табелів обліку використання робочого часу, ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків» нараховано та у подальшому перераховано на банківський рахунок заступника начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_10 у період з травня 2022 року по лютий 2023 року грошові кошти у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення тощо) на загальну суму 678 397,66 гривень.

Отже, ОСОБА_6 , внаслідок реалізації свого злочинного умислу на розтрату чужого майна в інтересах третьої особи - ОСОБА_10 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказана особа перебуває за кордоном України без оформленого відрядження, у порушення вимог постанови КМУ №481 від 26.04.2022, перебуваючи за місцем розташування ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», за адресою: м. Київ, вул. Провіанська 3 в Шевченківському районі м. Києва, у період з травня 2022 року по лютий 2023 року, заповнював та підписував табелі обліку використання робочого часу заступнику начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_10 , до яких останнім внесені відомості про кількість відпрацьованого часу за відповідний період згаданого працівника, чим вчинив розтрату чужого майна - грошових коштів ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків» у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення тощо) на загальну суму 678 397, 66 гривень, тобто у сумі, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та згідно примітки до статті 185 КК України становить великий розмір, внаслідок чого завдано майнової шкоди державі в особі ДП «Моррічсервіс» у вказаному розмірі.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме - у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану та у великих розмірах.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до наказу директора Міністерства Інфраструктури України № 66-ОС від 21.10.2021, ОСОБА_6 , призначено виконуючим обов`язки начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

Згідно розділу V Статуту, Начальник інспекції керує діяльністю Інспекції; несе персональну відповідальність за виконання за виконання покладених на Інспекцією завдань, ефективність використання майна та коштів; є повноваженим представником Інспекції під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків Інспекції, передбачених чинним законодавством, цим Положенням, іншими нормативними документами; діє без доручення від імені Інспекції, представляє її в усіх підприємствах, установах та організаціях; укладає договори, видає доручення та накази, відкриває рахунки в установах банків; у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Інспекції, яке перебуває на її балансі; призначає та звільняє працівників Інспекції, має право заохочувати їх та накладати на них стягнення відповідно до законодавства, при цьому заступники начальника та головний бухгалтер призначаються на посаду з погодженням з Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України; затверджує фінансову та іншу звітність Інспекції, видає довіреності для вирішення питань адміністративно-господарської та фінансово-господарської діяльності, інші документи, необхідні для провадження діяльності Інспекції; встановлює форму і систему оплати праці в Інспекції, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Майно Інспекції є державною власністю і закріплене за нею на праві оперативного управління. Інспекція володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства.

Як передбачено ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 перебуваючи з 21.10.2021 на посаді виконувача обов`язки начальника Інспекції з питань дипломування моряків, обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являється службовою особою.

Крім того, 24.02.2022 року виконувачем обов`язки начальника Інспекції з питань дипломування моряків винесено наказ №14, яким запроваджено для працівників інспекції на період дії військового стану в Україні дистанційний режим роботи.

Відповідно до абзацу першого п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2022 № 481 «Деякі питання організації роботи працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки на період воєнного стану» (зі змінами) (далі - постанова КМУ № 481), яка набула чинності з 28.04.2022 року, встановлено, що на період воєнного стану для працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки (далі - суб`єкт господарювання) за рішенням виконавчого органу або керівника суб`єкта господарювання може запроваджуватися дистанційна робота за наявності організаційної і технічної можливості для виконання їх обов`язків.

Разом з цим, згідно з нормою абзацу першого п. 2 постанови КМУ № 481 визначено, що робота працівників, членів виконавчого органу та керівників суб`єктів господарювання за межами України допускається лише у разі службового відрядження, оформленого в установленому порядку.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 24.02.2022, у ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел на розтрату чужого майна - грошових коштів ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», на користь третіх осіб, у великих розмірах, а саме зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом вчинення дій спрямованих на нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) першому заступнику начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_11 , який буде перебувати за кордоном без оформленого відрядження.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, протиправно, повторно в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вище вказана особа, яка працевлаштована на посаді першого заступника начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, розуміючи, що останній перебував за кордоном України без оформленого відрядження, у порушення вимог постанови КМУ № 481 від 26.04.2022, у період з травня 2022 року по лютий 2023 року, перебуваючи за місцем розташування ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», за адресою: м. Київ, вул. Провіанська 3 в Шевченківському районі м. Києва, заповнював та підписував табелі обліку використання робочого часу стосовно вказаної особи.

В той же час, на підставі заповнених та підписаних табелів обліку використання робочого часу, ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків» нараховано та у подальшому перераховано на банківський рахунок першого заступника начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_11 у період з травня 2022 року по лютий 2023 року грошові кошти у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення тощо) на загальну суму 776, 502, 82 гривень.

Отже, ОСОБА_6 , внаслідок реалізації свого злочинного умислу на розтрату чужого майна в інтересах третьої особи - ОСОБА_11 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказана особа перебуває за кордоном України без оформленого відрядження, у порушення вимог постанови КМУ №481 від 26.04.2022, перебуваючи за місцем розташування ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків», за адресою: м. Київ, вул. Провіанська 3 в Шевченківському районі м. Києва, у період з травня 2022 року по лютий 2023 року, заповнював та підписував табелі обліку використання робочого часу заступнику начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_11 , до яких останнім внесені відомості про кількість відпрацьованого часу за відповідний період згаданого працівника, чим вчинив розтрату чужого майна - грошових коштів ДП «Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків» у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення тощо) на загальну суму 776 502,82 гривень, тобто у сумі, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та згідно примітки до статті 185 КК України становить великий розмір, внаслідок чого завдано майнової шкоди державі в особі ДП «Моррічсервіс» у вказаному розмірі.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме - у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно в умовах воєнного стану та у великих розмірах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України підтверджується наступними доказами: Рапортом про виявлення кримінального правопорушення; Протоколом тимчасового доступу від 04.09.2024; Положенням про порядок дистанційної роботи працівників інспекції з питань підготовки та дипломування моряків; Положенням про преміювання, заохочення, встановлення доплат інспекції з питань підготовки та дипломування моряків; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; Протоколом допиту представник потерпілої ОСОБА_13 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; Висновком комісійної судово-економічної експертизи; Відповіддю з ГЦОСІ Державної прикордонної служби України; Протоколом огляду від 21.01.2025; Довідкою від 21.01.2025; Матеріалами виконаного доручення та іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_6 повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - санкція ч. 4 ст. 191 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, а також майновий стан - підозрюваний проживає за кордоном та утриманців на території України немає; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_6 - становить 1454900,48 грн.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у провадженні, необхідно застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, знаючи про суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Також органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , виїхав за межі України 15.04.2023 до Польщі та на територію України не повертався. Вказане свідчить про можливість переховування від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання за інкримінований злочин.

Враховуючи надані під час досудового розслідування показання свідків та те, що свідки та підозрюваний мають контакти один одного, деякі працюють в ДП «Моррічсервіс», що є правонаступником Інспекції, де підозрюваний тривалий час працював в.о. начальника, а отже існують підстави вважати, що підозрюваний має можливість незаконно впливати шляхом вмовляння, погроз, залякування свідків чи підбурювання до надання неправдивих показань, вигідних собі у даному кримінальному провадженні.

Необхідність запобігання ризику впливу на свідків, а саме працівників ДП, є актуальною з огляду на те, що допити свідків є прямими доказами про кримінальному провадженні, оскільки останні стверджують про те, що вказані особи перебували за кордоном та отримували заробітну плату.

Враховуючи викладене, існують підстави вважати, що підозрюваний вживатиме заходи, спрямовані на вплив на даних осіб з метою зміни останніми показань.

Також, у кримінальному провадженні на цей час не проведено увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені всі співучасники злочину, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, не допитано як свідків всіх осіб, яким відомі обставини, що мають значення для кримінального провадження, що свідчить про те, що встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшилися та продовжують існувати.

На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує характер інкримінованих злочинних дій свідчить про деформований стан правосвідомості підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок коштів інших осіб. Обставини кримінального провадження свідчать про послідовний характер злочинних дій підозрюваного, продуманість його дій та дають підстави стверджувати про схильність до злочинної поведінки. Також доречно зазначити, що характер вчинених злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також, те що, ОСОБА_6 протягом тривалого часу вчиняв дії, спрямовані на розтрату чужого майна.

Існують підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може вживати заходи, спрямовані на недопущення зібрання та перевірки доказів по кримінальному провадженню, а також щодо штучного створення доказів, а також підробити докази по справі з метою призначення повторної експертизи. Крім того, підозрюваний у випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу матиме змогу спілкуватися з можливими співучасниками вчиненого злочину, розголошувати їм інформацію по кримінальному провадженню, що унеможливить зібрання всіх необхідних доказів та притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків

Вище наведене вказує на те, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому та просив задовольнити, посилаючись на наявність зазначених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказав, що жодні інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора та просив відмовити у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0001217 від 01.06.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

07.05.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Одеси, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме - у розтраті чужого майна, у великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану.

З даних, що містяться в долучених до клопотання письмових доказах, вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема це підтверджується долученими до клопотання: Рапортом про виявлення кримінального правопорушення; Протоколом тимчасового доступу від 04.09.2024; Положенням про порядок дистанційної роботи працівників інспекції з питань підготовки та дипломування моряків; Положенням про преміювання, заохочення, встановлення доплат інспекції з питань підготовки та дипломування моряків; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; Протоколом допиту представник потерпілої ОСОБА_13 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; Висновком комісійної судово-економічної експертизи; Відповіддю з ГЦОСІ Державної прикордонної служби України; Протоколом огляду від 21.01.2025; Довідкою від 21.01.2025; Матеріалами виконаного доручення та іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на виклики не з`явився та місцезнаходження останнього невідоме, повідомлення про підозру відповідно до положення ч. 1 ст. 278 КПК України вручено в порядку, передбаченому для вручення повідомлень згідно з ст. 135 КПК України, а саме батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, що відображено в повідомленні про підозру, а також скеровано на адресу реєстрації ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 07.05.2025 Водночас, вказаний лист ОСОБА_6 отриманий не був та повернувся до Подільської управління поліції ГУНП у м. Києві, у зв?язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Також повідомлення про підозру направлено відомими органу досудового розслідування засобами телефонного зв`язку, а саме в повідомленні на особистий номер дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_9 .

Слідчий суддя зазначає, що набуття процесуального статусу підозрюваного пов`язується не з самим фактом обізнаності особи про наявне щодо нього досудове розслідування, а з діями, які відповідно до кримінального процесуального закону має вчинити слідчий, прокурор. У цьому випадку вжитих стороною обвинувачення заходів достатньо для того, щоб приписи закону стосовно належного повідомлення особі про підозру вважалися такими, що виконані з достатньою ретельністю.

12.06.2025 постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001217 від 01.06.2024 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Слід зазначити, що чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в цьому випадку і здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваного в розшук.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Водночас обов`язковою умовою для обрання запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому, враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких кримінальних правопорушень, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі (розшукові) дії.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що покази свідків у зазначеному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище підозрюваного ОСОБА_6 , а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході судового розгляду та/або змінити свої показання, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

При цьому, враховуючи, що при розгляді клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя перевіряє лише можливість обрання єдиного запобіжного заходу - тримання під вартою, відсутня необхідність оцінювати питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у його причетності до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 176-178, 183, ч. 6 ст. 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001217 від 01.06.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання та не пізніше ніж як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження за його участі розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15