ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, кримінальне провадження № 0000626 від 29.11.2024 року закрито, зобов`язано ОСОБА_6 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для продовження проходження військової служби; зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_6 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що судом безпідставно обрано запобіжний захід щодо нього, крім того судом встановлено неправильну військову частину, куди він має намір направитися для продовження військової служби. Просить ухвалу суду змінити, зобов`язати його невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання судовим рішенням законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України для продовження військової служби, зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України після набрання ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження ним військової служби; запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню. Вважає, що всі доводи, які в ній зазначені, спростовуються матеріалами справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, просив направити його для продовження військової служби до ВЧ НОМЕР_3 , надав письмову згоду командира цієї ВЧ та зазначив, що раніше ні міг надати на адресу суду цю згоду, оскільки був відсутній зв`язок з командуванням ВЧ НОМЕР_3 .

Захисник підтримала апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підозрюваного слід задовольнити за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а також рішення суду про закриття кримінального провадження за обставин, викладених в ухвалі суду першої інстанції в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо неправильного визначення подальшого місця несення військової служби судом першої інстанції були предметом детального аналізу під час апеляційного розгляду, за наслідками якого колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 29.05.2024 р., тобто в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби без поважних причин та з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби у с-щі Красноторка Краматорської міської громади Краматорського району Донецької області, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби до моменту самостійного прибуття 27.11.2024 р. до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

В матеріалах, доданих прокурором до клопотання наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 про призначення солдата ОСОБА_6 на посаду старшого водія штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти ВЧ НОМЕР_1 після його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Також в матеріалах провадження міститься характеристика службова, яка надана командиром ВЧ НОМЕР_4 на діючого військовослужбовця ОСОБА_6 .

В той же час, під час апеляційного розгляду військовослужбовцем ОСОБА_6 надано оригінал письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_10 , згідно якої командування військової частини надає письмову згоду на проходження військової служби ОСОБА_6 з наступним його призначенням на наступну посаду - оператора відділення управління командира 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_3 Збройних Сил України № 692/13545 від 14.06.2025 року.

Вирішуючи питання щодо можливої зміни військової частини, куди повинен прибути військовослужбовець для проходження подальшої військової служби, колегія суддів зауважує, що законодавцем передбачено диспозитивне право для підозрюваного вибрати подальше місце проходження військової служби в порядку спеціального звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_11 щодо зміни військової частини, де останній продовжить військову службу.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора 22.11.2024 року ОСОБА_6 самостійно, добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України та про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

27.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України. Після набуття статусу підозрюваного до ОСОБА_6 не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так само вказаний запобіжний захід не було застосовано під час судового розгляду клопотання прокурора. Відомостей про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в матеріалах судового провадження також немає. Таким чином, судом безпідставно застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а отже ухвала суду підлягає зміні в цій частині з виключенням посилання на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки скасування запобіжного заходу є поліпшенням правового становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне прийняти рішення про зміну ухвали суду першої інстанції з метою виключення посилання на застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зміни ВЧ, де ОСОБА_6 має продовжити військову службу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальностізмінити.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України для продовження проходження військової служби.

Виключити посилання на застосування до набрання ухвалою законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Судді: