Справа № 296/9599/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001423 від 22.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001423 від 22.08.2024, за ч. 1 ст. 286 КК України:

- автомобіля Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.10.2021, належить ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001423 від 22.08.2024 за ч ч. 1 ст. 286 КК України за фактом, що 22.08.2025 близько 10 год. 55 хв. на 257км автодороги «Київ-Чоп», поблизу с. Повчине Звягельського району Житомирської області, водій автомобіля Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 рухаючись по лівій смузі руху в напрямку м. Рівне, в`їхала у калюжу, унаслідок чого втратила керування транспортним засобом та допустила виїзд на праву смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем Peugeot Boxer р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався попутно в правій смузі, після чого останній виїхав за межі проїзної частини праворуч, де відбулося перекидання транспортного засобу.

Внаслідок даної події пасажири автомобіля Peugeot Boxer ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітні ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2009 р.н., ОСОБА_14 , 2011 р.н. та ОСОБА_15 , 2015 р.н., отримали тілесні ушкодження з якими доставлені до КНП «Звягельська ЦРЛ».

Після проведення огляду місця ДТП від 22.08.2025, вищевказаний транспортний засіб Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 доставлено на територію майданчику тимчасово утриманих транспортних засобів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: м. Звягель Житомирської області, вул. Шепетівська 2.

22.08.2025 постановою слідчого вищевказаний автомобіль, який належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001423 від 22.08.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України

25.08.2025 Слідче управління ГУНП в Житомирській області, направило до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просить його задовільнити.

Власник майна належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення телефонограми, що відповідає приписам ч.1 ст.135 КПК України, проте до суду не з`явився.

Неявка належно повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксація технічними засобами не здіснювалася в силу положень ч.4 ст.107 КПК України

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001423 від 22.08.2024 за ч ч. 1 ст. 286 КК України за фактом, що 22.08.2025 близько 10 год. 55 хв. на 257км автодороги «Київ-Чоп», поблизу с. Повчине Звягельського району Житомирської області, водій автомобіля Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 рухаючись по лівій смузі руху в напрямку м. Рівне, в`їхала у калюжу, унаслідок чого втратила керування транспортним засобом та допустила виїзд на праву смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем Peugeot Boxer р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався попутно в правій смузі, після чого останній виїхав за межі проїзної частини праворуч, де відбулося перекидання транспортного засобу.

Внаслідок даної події пасажири автомобіля Peugeot Boxer ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітні ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2009 р.н., ОСОБА_14 , 2011 р.н. та ОСОБА_15 , 2015 р.н., отримали тілесні ушкодження з якими доставлені до КНП «Звягельська ЦРЛ».

Після проведення огляду місця ДТП від 22.08.2025, вищевказаний транспортний засіб Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 доставлено на територію майданчику тимчасово утриманих транспортних засобів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: м. Звягель Житомирської області, вул. Шепетівська 2.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.10.2021, автомобіль Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 належить водієві ОСОБА_5 , прож.: АДРЕСА_1 .

22.08.2025 постановою слідчого вищевказаний автомобіль, який належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001423 від 22.08.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України

25.08.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, направив до суду засобами поштового зв`язку клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Так частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи (ч.7ст.115 КПК України)

22.08.2025 день вилучення автомобіля - п`ятниця, отже клопотання мало бути подане не пізніше 25.08.2025 оскільки 23-24 серпня 2025 були вихідними днями.

Оскільки клопотання направлено до суду поштою 25.08.2025 то відповідно слідчий дотримався строків визначених КПК України для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучений автомобіль ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на вилучене 22.08.2025 в ході огляду місця події майно, та яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001423 від 22.08.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме:

- на автомобіль Volvo XC 90 р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.10.2021, належить ОСОБА_5 ;

заборонивши відчуження, користування чи розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвалу оголошено 29.05.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1