н/п 1-кс/766/6735/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року місто Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Херсонській області у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000644 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 року через систему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_3 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Херсонській області у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000644 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яка полягала у тому, що її звернення від 10.07.2025 року про допит в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 » залишилось нерозглянутим понад розумний строк, передбачений КПК України.

Слідча суддя, вивчивши зміст скарги та додані до неї документи приходить до наступних висновків.

За змістом положень пункту 18 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Так, судовий контроль як вид юрисдикційної діяльності суду (судді), має здійснюватися не інакше як на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені кримінальним процесуальним законодавством України.

Слідчий суддя (суд), здійснюючи свої повноваження під час кримінального провадження, зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства та сприяти реалізації засад кримінального провадження.

Зазначене в повній мірі відповідає положенням частини 1 та 2 статті 1, а також положенням Глави 2 Розділу І Кримінального процесуального кодексу України. Згідно з частиною 3 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слід зазначити, що залежно від змісту і характеру питань, вирішення яких віднесено процесуальним законом до повноважень слідчого судді щодо здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, належить, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування або прокурора під час досудового розслідування (Глава 26 Розділу ІІІ Кримінального процесуального кодексу України).

Порядок звернення до суду, слідчого судді за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України. Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно дост. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Згідно з положеннями статті 24 КПК України, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, як убачається із приписів статті 22 КПК України, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначені частиною першою статті 303 КПК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частинами 3, 5, 7 ст. 115 КПК України передбачено, що при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Слідчим суддею встановлено, оскаржуючи бездіяльність слідчого заявниця у своїй скарзі посилалась на те, що її клопотання від 10.07.2025 року про допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », яке отримано СУ ГУНП в Херсонській області 16.07.2025 року, що підтверджується, тренінгом «Укрпошти», слідчим не було розглянуто у встановлені чинним КПК України строки.

Разом з тим, надаючи оцінку таким доводам слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотань повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З наведеного слідує, що 10-ти денний строк для оскарження бездіяльності щодо не розгляду клопотання від 10.07.2025 починається з наступного дня після спливу трьох днів з моменту його подання (отримання), тобто, останнім днем на оскарження такої бездіяльності було 26.07.2025.

Між тим, заявниця звернулась до суду зі скаргою тільки 18.08.2025 року, направивши скаргу поштою, яка отримана судом 25.08.2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

З аналогічних підстав слідчий суддя доходить висновку й про те, що заявницею пропущено строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо не розгляду клопотання про допит свідків.

При цьому, заявниця не заявила клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність. Водночас, скаржниця не зазначає обставин, які унеможливлювали звернення до суду зі скаргою у строк, визначений законом.

Крім того, заявниця у скарзі не навела жодних мотивів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою, отже, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, передбачених ст. 7 КПК України, та наведених вище положень ст. 304 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження для вирішення питання про поновлення строку без наявності відповідного клопотання та без встановлення поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою.

Так, згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 09.11.2012, № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин слідчий суддя, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України прийшов до висновку про повернення скарги, як такої, що подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та з огляду на відсутність заяви про його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності органу досудового розслідування має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Слідчий суддя звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини. Разом з тим, зміст скарги та додані до неї матеріали не містять жодних доводів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали заявниці реалізувати своє право на звернення зі скаргою в межах визначеного процесуального строку.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про повернення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, 304, 309, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Херсонській області у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000644 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, - повернути особі, яка подала скаргу.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1