Справа № 497/1740/24
Провадження № 1-кс/497/430/25
УХВАЛА

28.05.2025 року Болградський районний суд Одеської області

у складі суду головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Болград, клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Горохів, Горохівського району Волинської області, громадянки України, за національністю українки, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, на час вчинення злочинів займала посаду начальника відділення поштового зв`язку Дмитрівка Одеського регіону АТ «Укрпошта», раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у міжнародному розшуку,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 року слідчий Болградського РВП ГУНП Одеській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363 від 05.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01.02.2024 по 25.06.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, начальник відділення поштового зв`язку Дмитрівка Одеського регіону АТ «Укрпошта» (далі ВПЗ Дмитрівка) ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні цього відділення по вул. М. Марангоза, 143 в с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, діючи в умовах воєнного стану, з єдиним умислом спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер склала та підписала офіційні документи, що містили недостовірну зафіксовану інформацію, яка посвідчувала певні факти, які спричиняли наслідки правового характеру, що складаються, видаються та посвідчуються повноважними (компетентними) посадовими особами, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

За зазначених обставин ОСОБА_6 внесла в офіційні документи завідомо недостовірні відомості про нібито отримання в ВПЗ Дмитрівка певними мешканцями с. Дмитрівка Болградського району бюджетних коштів, що їм належало отримати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №1478 від 30.12.2022 «Деякі питання соціального захисту малозабезпечених сімей» у відповідності до відповідних нарахувань Головного управління Пенсійного фонду України, при цьому протиправно заволоділа зазначеними бюджетними коштами, спричинив Пенсійному Фонду України, як розпоряднику бюджетних коштів та відповідальному виконавцю бюджетної програми матеріальний збиток на загальну суму 194 912,1 грн.

Так, в період часу з 01.02.2024 по 25.06.2024, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, начальник ВПЗ Дмитрівка ОСОБА_6 , перебуваючи в вищевказаному приміщенні ВПЗ Дмитрівка отримала складену Головним управлінням Пенсійного фонду України відомості на оплату субсидій на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі: від 06.02.2024 № 1/15001, від 13.03.2024 № 1/15001, від 13.03.2024 № 2/15001, від 04.04.2024 № 1/15001, від 09.04.2024 № 7/15001, від 04.05.2024 № 2/15001, від 04.05.2024 № 1/15001, від 05.05.2024 № 4/15001, від 15.05.2024 № 1/15001, від 05.06.2024 № 1/15001, від 05.06.2024 № 1/15001, від 05.06.2024 № 1/15001, від 06.06.2024 № 1/15001, від 06.06.2024 № 1/15001, від 07.06.2024 № 2/15001, від 16.06.2024 № 4/15001 мешканцям с. Дмитрівка Болградського району, у тому числі: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3 722,11 грн., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 6 395,4 грн., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 7 550,84 грн., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 4 959,14 грн., в сумі 4810,89 грн. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 4 408,46 грн., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 2 831,34 грн.; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 6 352,62 грн. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в розмірі 5 856,13 грн., ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 6 534,36 грн., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 899,02 грн.; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 в розмірі 4 431,36 грн.; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 в розмірі 6 246,23 грн.; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі 5 505,94 грн.; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 в розмірі 4 396,95 грн.; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 в розмірі 3 822,56 грн.; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 в розмірі 3 937,23 грн.; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 в розмірі 4 829,46 грн.; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_18 в розмірі 6 026,66 грн., ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_19 в розмірі 6 920,99 грн., ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_20 в розмірі 3 244,61 грн.; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_21 в розмірі 6 026, 86 грн., ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_22 в розмірі 7 182,38 грн.; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_23 в розмірі 6 756,32 грн.; ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_24 в розмірі 7 321,59 грн., ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 7 104, 95 грн., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 7 805, 48 грн., ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_24 в розмірі 7 881,96 грн.; ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_25 в розмірі 7 876, 54 грн.; ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 5 870,43 грн.,; ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_26 в розмірі 5 704, 23 грн.; ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_27 в розмірі 7 967, 91 грн.; в сумі 5108,21 грн. ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ; в сумі 7295,26 грн. ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , та бюджетні грошові кошти на їх виплату.

Далі, отримавши вказані відомості та грошові кошти на їх виплату вказаним особам, ОСОБА_6 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВПЗ ОСОБА_38 за вказаною адресою, будучи службовою особою, зловживаючи своїми службовими обов`язками, в період робочого часу, діючи з вищевказаними умислом та мотивом, внесла у зазначені офіційні документи - відомості про на оплату субсидій на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі мешканцям с.Дмитрівка, недостовірні відомості про нібито виплату та отримання зазначеними особами житлової субсидії у розмірі 194 912,1 грн., проставив власноруч відповідного підпису замість останніх, усвідомлюючи що ними бюджетні кошти фактично не отримані.

Після цього, за цих же обставин, ОСОБА_6 зловживаючи своїми службовими обов`язками діючи у порушення вимог п. 37 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279, склала офіційні документи - звіти (підсумкову відомсть) на виплату субсидій, до яких внесла завідомо неправдиву інформацію про нібито виплату та отримання вказаними мешканцями с. Дмитрівка бюджетних коштів на житлову субсидію загальним розміром 194 912,1 грн.

Зазначені звіти, разом з вищевказаними відомостями, які також містили вищевказані недостовірні відомості, ОСОБА_6 направила до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в м. Ізмаїл для складання зведеного звіту про виплату житлової субсидії за відомостями, що стало підставою для необґрунтованого списання бюджетних коштів, як доставлених та сплачених вказаним мешканцям, які мали право на їх отримання, при цьому.

31.10.2024 та 03.04.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України.

Згідно інформації з бази даних «Аркан ЦП», ОСОБА_6 28.07.2024 виїхала з території України через пункт пропуску «Шегині» та на територію України не поверталась.

Таким чином встановлено, що з 28.07.2024 підозрювана ОСОБА_6 з метою ухилення від органу досудового розслідування перебуває за кордоном, у зв`язку з чим виконати ухвалу суду про її затримання за межами України не представляється можливим.

З огляду на вище викладене, постановою прокурора 29.04.2025 року досудове розслідування зупинене, а підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук, у зв`язку з її переховуванням від органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів ОСОБА_6 продовження нею злочинної діяльності, а також переховування від органу досудового розслідування є доцільним у застосуванні відносно неї саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звертається з цим клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважав, що підозра оголошена ОСОБА_6 є обґрунтованою, це підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Стверджував, що тривалий час встановити місце знаходження цієї особи не представляється можливим, та ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку, а тому є всі підстави обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи учасників судового процесу, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000363 від 05.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України.

31.10.2024 року ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та її заочно про це повідомлено 01.11.2024 року шляхом вручення повідомлення свекрові ОСОБА_39 , про що свідчить підпис останьої у повідомленні.

В подальшому 29 березня 2025 року повідомлення про підозру було змінено (викладено нові епізоди) та ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. У зв`язку з її відсутністю за місцем проживання, підозру вручено 29 березня 2025 року члену її сім`ї свекрові ОСОБА_39 , яка підмовилася від підпису в присутності двох понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Окрім цього повідомлення надіслано поштовим зв`язком за адресою проживання підозрюваної ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

03 квітня 2025 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яку вручено о 16:30 годині 29 квітня 2025 року захисникові ОСОБА_4 .

Усі повідомлення про підозру вручалися на підставі вимог ч.3 ст.111, ч.2 ст.135, ч.1 ст.278 КПК України.

29.04.2025 року досудове розслідування кримінального провадження № 0000363 від 05.07.2024 року, на підставі ч.1 ст.280 КПК України, зупинене та 06 травня 2025 року поновлено.

07 травня 2025 року постановою керівника Болградської окружної прокуратури ОСОБА_42 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 15.06.2025 року.

У діях підозрюваної ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, один з яких є тяжким злочином за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до інформаційного листа № 64/1-3025 від 12.03.2025 року наданого Державною прикордонною службою України, згідно Бази даних інформація щодо перетинання державного кордону України в період з 08.11.2017 року по 12.04.2025 року громадякою України ОСОБА_43 протягом 2022-2024 років, вона постійно виїжджала за межі України через пункт пропуску Нові Трояни, а в останнє через пункт пропуску «Шегині», інформація щодо її повернення на територію України відсутня в Базі даних.

Згідно показань свідка ОСОБА_6 підозрювана ОСОБА_6 покинула своє місце мешкання та на даний час з чоловіком проживає в м.Горохів, Волинської області, але згідно бази даних «Аркан ЦП» вона здійснила виїзд 28.07.2024 року на ділянці кордону польська через пункт пропуску «Шегині», та до цього часу не в`їжджала на територію України.

З огляду на вище викладене, постановою слідчого досудове розслідування зупинене, а підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук, у зв`язку з її переховуванням від органу досудового розслідування.

Так, ухвалами слідчих судді неодноразово надавався дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_43 , але строк дії ціх ухвал закінчився, в останнє 18.12.2024 року ухвалою слідчого судді Болградського районного суду по справі №497/1740/24, провадження №1-кс/497/1042/24, надано дозвіл про затримання підозрюваної ОСОБА_6 , терміном на 6 місяців, однак оголошення розшуку останньої на території України результатів не дало.

29.04.2025 року постановою прокурора на підставі ч.1 ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, оскільки остання перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що вона умисно переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на час звернення слідчого з цим клопотанням, місце знаходження ОСОБА_6 не відомо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраним на даний час матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000363 від 05.07.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, на вимогу ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, що також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини (К.-F. Проти Німеччини, від 27.11.1997 року, параграф 57).

З огляду на положення ст.177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно з ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 названих кримінальних правопорушень, перебування її у міжнародному розшуку та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя керується положеннями ст. 178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів, та усвідомлення підозрюваної того, що їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, спонукало сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

- фактичне переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 будучи достеменно обізнаною про наявність кримінального провадження за даними фактами, будучи допитаною в якості свідка з метою уточнення обставин кримінального правопорушення, тобто після усвідомлення у викритті її неправомірних дій, ухилилася від явки до органу досудового розслідування та на разі перебуває у міжнародному розшуку.

Так, згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено постановою прокурора від 29.04.2025 року, якою підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст.193 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що до клопотання слідчого були надані належні та допустимі докази оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 року та яким визначено порядок кримінального провадження на території України.

Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена окрема постанова слідчого або прокурора (ст.281 КПК України). Фактично дата винесення слідчим, прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку.

Крім того, слідчий суддя перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення.

Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, та яка оголошена у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слід відмітити, що відповідно до ч.5 ст.280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Перелік слідчих (розшукових) дій встановлено главою 20 КПК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованими є доводи прокурора, що обрання запобіжних заходів відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих (розшукових) дій, а тому зупинення досудового розслідування, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, не перешкоджає зверненню з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Крім того, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку підозрюваного, тобто встановлення його місцезнаходження, а тому у відповідності до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України може здійснюватися й після зупинення досудового розслідування.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали доводять наявність правових підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваної з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність належних і достатніх доказів про перебування обвинуваченої у міжнародному розшуку, а також наявність обґрунтованої підозри та актуальних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .

Також слід зауважити, що згідно ч. 4 ст. 183 КПК при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Враховуючи, що ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави не визначається.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України визначено єдиний випадок, коли можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної особи у її відсутність.

Вказаною нормою не визначено строк дії ухвали та строк, на який суд має обрати запобіжний захід такій особі, лише врегульовано вимоги щодо доставки затриманої особи на підставі такої ухвали до суду.

А відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення строку дії запобіжного заходу відносно особи, яка перебуває у розшуку.

Разом з цим, ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі№ 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 184, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням).

З огляду на зазначене, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого, тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до неї обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 05.07.2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Горохів, Горохівського району Волинської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, оголошену у міжнародний розшук - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1