Справа № 932/2484/25
Провадження № 1-кп/932/301/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

18 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000030 від 08.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, освіта - середня, не одруженого, судимого 07.08.2009 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.153 ч.2, 15 ч.2-153 ч.2, 153 ч.3, 146 ч.1, 304, 309 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст.156 ч.1, ст.301-1 ч.1,ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст. 156 ч.1, ст. 301-1 ч.1, ч.3 КК України.

В судовому засіданні у зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про його продовження на 60 днів без застосування застави, так як ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися в момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати.

Обгрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу та актуальність існуючих ризиків, прокурор посилається на обґрунтованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, особливу тяжкість інкримінованих йому злочинів та суворість визначеного за них законом покарання, що створює ризик переховування від суду з метою уникнення покарання, який посилюється введенням в Україні воєнного стану та розташуванням місця проживання обвинуваченого у зоні активних бойових дій, що може створити передумови для його переховування на тимчасово непідконтрольній Україні території.

Також прокурор вважає цілком існуючим ризик незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на неповнолітніх потерпілих і свідків, чиї показання мають суттєве значення для кримінального провадження та які ще не допитані судом.

Обгрунтовуючи ризик можливого вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, прокурор посилається на дані про особу обвинуваченого, який відбувши раніше в місцях позбавлення волі 12 років за аналогічні інкримінованим йому в теперішній час злочини, на шлях виправлення не став і, звільнившись з місць позбавлення волі, продовжив свою злочинну діяльність. Вважаючи, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні протистояти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, прокурор просить суд його клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , вважаючи ризики прокурором недоведеними, просив суд у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілі і їх законні представники в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.

Надавши оцінку доводам та аргументам сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотання захисника, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється статтею 199 КПК України, згідно положень якої прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, має навести і довести перед судом, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях наголошував на тому, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує характер та обставини висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, тяжкість інкримінованих йому злочинів, пов`язаних з сексуальним насильством над неповнолітніми потерпілими, суворість передбаченого законом покарання, стадію судового розгляду, коли суд до допиту потерпілих і свідків ще не приступив, дані про особу обвинуваченого, його моральні якості та суспільну небезпечність і, незважаючи на плин часу, вважає наведені прокурором ризики цілком існуючими, а застосований до обвинуваченого запобіжний захід таким, що відповідає характеру і тяжкості діянь.

До того ж, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Наведені прокурором обставини на підтвердження продовження існування ризиків з достатньо високим ступенем імовірності дозволяють спрогнозувати негативну поведінку обвинуваченого, тому заслуговують на увагу.

Мають свій раціональний зміст і урахування тяжкості кримінального правопорушення та серйозності передбаченого законом покарання, що в сукупності з даними про особу обвинуваченого, його матеріальний, сімейний та соціальний стан, а також відомостями про розташування його місця проживання поблизу тимчасово окупованої території України, введення в державі воєнного стану, збільшують ризики перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні настільки, що їх не можна відвернути, не продовживши обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи захисника про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є непереконливими, так як такий запобіжний захід з урахуванням вище зазначених обставин та особи обвинуваченого не забезпечить його належної поведінки і може потягнути за собою настання негативних для судового провадження наслідків. Доказів того, що ризики зменшилися або перестали існувати, стороною захисту суду не наведено.

Не приймає суд до уваги і твердження обвинуваченого щодо безпідставності обвинувачення, так як на даній стадії судового розгляду суд не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення та вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Отже, дійшовши висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе усунути існуючі ризики і забезпечити належну поведінку обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави на 60 днів.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст.156 ч.1, ст.301-1 ч.1, ч.3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» по 16 жовтня 2025 року включно, без застосування застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 18.08.2025, повний текст ухвали оголошено 19.08.2025.

Суддя ОСОБА_1