ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2471/25 Справа № 197/434/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000075 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 05.04.2023 року приблизно о 11:00 год., знаходячись біля будинку № 35 по пр. Перемоги в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_9 , який рухався на велосипеді марки «Giant» моделі «Rock» 26», рама L, червоного кольору, що належить ОСОБА_9 . Після чого, у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме велосипедом марки «Giant» моделі «Rock» 26», реалізуючи який, останній діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на шахрайське заволодіння чужим майном, всупереч інтересам власника, з метою незаконного збагачення попросив у ОСОБА_9 зазначений велосипед, повідомивши йому завідомо неправдиві відомості, щодо необхідності здійснення поїздки, та переконавши потерпілого, що він поверне йому велосипед, одразу після її здійснення, при цьому достовірно знаючи, що майно він йому повертати не буде. Після цього ОСОБА_9 , будучі впевненим щодо наміру ОСОБА_8 повернути велосипед, добровільно передав йому велосипед «марки «Giant» моделі «Rock» 26», рама L, червоного кольору.

Після чого ОСОБА_8 , заволодівши вищевказаним велосипедом марки «Giant» моделі «Rock» 26», вартість якого становить 4900 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 4900 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім цього, ОСОБА_8 09.02.2023 р., приблизно о 22:30 годині, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , та реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господарів та уваги можливих свідків, в порушення конституційного права на недоторканність житла та іншого володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч волі власника, не маючи на те визначених законом підстав, пройшов через незачинену хвіртку воріт на територію домоволодіння, та попрямував через подвір`я в сторону будинку.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 через отвір у віконній рамі вказаного будинку, скло в якій було відсутнє, незаконного проник в середину будинку. Чим порушив право ОСОБА_10 на недоторканність її житла.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, за ознаками незаконного проникнення до житла особи.

Окрім цього, в кінці жовтня 2022 року ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік села Зелений Став Криворізького району Дніпропетровської області, виявив дикоростучі кущі коноплі. Після чого, достовірно знаючи, що вказані рослини є наркотиковмісними, ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу канабіса для власного вживання без мети збуту, реалізуючи який, діючи умисно, шляхом збирання частин дикорослих рослин, зірвав листя з кущів коноплі, таким чином придбав особливо небезпечний засіб канабіс, та незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого, відповідно до ст. 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року заборонено та приніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом висушування та перетирання листя рослин роду конопель виготовив наркотичну речовину канабіс, та почав незаконно їх зберігати.

Вже 06.03.2023 року, приблизно о 15:00 годині ОСОБА_8 знаходячись неподалік вулиці Вишнева, с. Широка Дача, Криворізького району, Дніпропетровської області, де його було зупинено працівниками відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, та на питання яких, чи має він при собі заборонені до обігу речи, надав в присутності понятих поліетиленовий пакетик з речовиною зеленого кольору в подрібненому стані і пояснив, що там канабіс, який він приніс із собою з дому де він мешкає, для власного споживання. Співробітниками поліції зазначену речовину було оглянуто та вилучено.

Вилучена речовина у ОСОБА_8 масою 19,494 г. є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 17,506 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» за №188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри наркотичних засобів, які ОСОБА_8 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що оскільки злочини за оскаржуваним вироком ОСОБА_8 вчинив до ухвалення попереднього вироку, то призначаючи остаточне покарання суд мав застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, а не положення ч. 1 ст. 71 КК України. Просив суд змінити вирок та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023 року, остаточно ротзначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Однак, судом першої інстанції при постановлені вироку зазначені вимоги закону не виконані.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.12.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення: передбачене ч. 2 ст. 190 КК України 05.04.2023 року; передбачене ч. 1 ст. 162 КК України 09.02.2023 року та передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у період з жовтня 2022 року по 06.03.2023 року, які вчинив до ухвалення вироку Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу від 21.12.2023 року.

За таких обставин суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання, мав застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, а не положення ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, виключивши посилання на застосування ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді