Справа № 522/5762/25
Провадження №1-кс/522/2407/25
УХВАЛА

06 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській областіздійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

У ході досудового розслідування встановлено, що восени 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, володіючи лідерськими якостями та високими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до незаконного збагачення, вирішив незаконно заволодіти земельними ділянками на території громади м. Одеси, шляхом обману з використанням підроблених офіційних документів. До вчинення тяжких злочинів ОСОБА_6 залучив інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_7 , інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_8 , та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

03.10.2023 року державним реєстратором Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2828 га, кадастровий номер :66:002:0001, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, за громадянином ОСОБА_11 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області згідно з наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року.

Окрім цього, згідно з вищезазначеними Книгами станом на 31.12.2012 державний акт серії І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року за гр. ОСОБА_11 не зареєстровано.

Наведене вище вказує на те, що державний акт на земельну ділянку АДРЕСА_1 , є підробленим, та використовувався з метою подальшого незаконного заволодіння земельною ділянкою.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння земельною ділянкою, з метою приховання своїх першочергових дій, 10.10.2023 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 192 від 10.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 , перереєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку на гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Далі, 19.12.2023 ОСОБА_12 продав зазначену земельну ділянку гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2023.

У свою чергу ОСОБА_4 09.04.2024, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки продав вищезазначену земельну ділянку гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2024 року.

Далі, 01.05.2024 ОСОБА_13 на підставі відповідної технічної документації про розподіл земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_7 , здійснила поділ вищезазначеної земельної ділянки на дві окремі, які були зареєстровані державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради ОСОБА_14 , а саме:

- земельна ділянка загальною площею 0,17 га, кадастровий номер :66:002:0006, реєстраційний номер об`єкту незримого майна № 101;

- земельна ділянка загальною площею 0,1128 га, кадастровий номер :66:002:0005, реєстраційний номер об`єкту незримого майна № 101.

З метою узаконення своєї злочинної схеми, було організовано подання третіми особами цивільного позову до суду, як наслідок згідно з договором купівлі продажу встановлено, що продаж земельної ділянки здійснюється за погодженням із стягувачам у виконавчому провадженні ВП N? 74537819 від 25 березня 2024 року, відкритим за виконавчим листом №947/31426/23, виданим Київським районним судом м. Одеси 26 лютого 2024 року за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_4 .

За результатами виконання доручення, наданого слідчим в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний зокрема ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який за місцем свого мешкання може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів по справі, місять на собі відомості, що становлять собою сукупність доказів у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358, ст. 190 КК України або зберегли на собі сліди його вчинення

Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вищенаведені державні акти на право власності на землю ніколи не видавались та не реєструвались.

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000002 від 10.01.2025 за ч. 4 ст.190 КК України 03.04.2025, проведено обшук за фактичним місцем мешкання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення обшуку було встановлено, що за вказаною адресою також проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також причетні до вчнення даного злочину. В ході зазначеного обшуку виявлено та вилучено:

?мобільний телефон Apple iPhone Xr білого кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , пароль НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовує мобільний телефон НОМЕР_6 ;

?мобільний телефон Apple iPhone 7+ чорного кольору, пароль НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 .

Враховуючи, що вказані речі можуть бути об`єктом протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, згідно з ст. 98 ч. 1 КПК України, вилучені речі визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.

Заслухавши пояснення прокурора, заперечення власників майна, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській областіздійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

У ході досудового розслідування встановлено, що восени 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, володіючи лідерськими якостями та високими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до незаконного збагачення, вирішив незаконно заволодіти земельними ділянками на території громади м. Одеси, шляхом обману з використанням підроблених офіційних документів. До вчинення тяжких злочинів ОСОБА_6 залучив інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_7 , інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_8 , та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

03.10.2023 року державним реєстратором Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2828 га, кадастровий номер :66:002:0001, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, за громадянином ОСОБА_11 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області згідно з наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року.

Окрім цього, згідно з вищезазначеними Книгами станом на 31.12.2012 державний акт серії І-ОД № 025693 від 08.12.2000 року за гр. ОСОБА_11 не зареєстровано.

Наведене вище вказує на те, що державний акт на земельну ділянку АДРЕСА_1 , є підробленим, та використовувався з метою подальшого незаконного заволодіння земельною ділянкою.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння земельною ділянкою, з метою приховання своїх першочергових дій, 10.10.2023 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 192 від 10.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 , перереєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку на гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Далі, 19.12.2023 ОСОБА_12 продав зазначену земельну ділянку гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2023.

У свою чергу ОСОБА_4 09.04.2024, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки продав вищезазначену земельну ділянку гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2024 року.

Далі, 01.05.2024 ОСОБА_13 на підставі відповідної технічної документації про розподіл земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_7 , здійснила поділ вищезазначеної земельної ділянки на дві окремі, які були зареєстровані державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради ОСОБА_14 , а саме:

- земельна ділянка загальною площею 0,17 га, кадастровий номер :66:002:0006, реєстраційний номер об`єкту незримого майна № 101;

- земельна ділянка загальною площею 0,1128 га, кадастровий номер :66:002:0005, реєстраційний номер об`єкту незримого майна № 101.

З метою узаконення своєї злочинної схеми, було організовано подання третіми особами цивільного позову до суду, як наслідок згідно з договором купівлі продажу встановлено, що продаж земельної ділянки здійснюється за погодженням із стягувачам у виконавчому провадженні ВП N? 74537819 від 25 березня 2024 року, відкритим за виконавчим листом №947/31426/23, виданим Київським районним судом м. Одеси 26 лютого 2024 року за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_4 .

За результатами виконання доручення, наданого слідчим в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний зокрема ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який за місцем свого мешкання може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів по справі, місять на собі відомості, що становлять собою сукупність доказів у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358, ст. 190 КК України або зберегли на собі сліди його вчинення

Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вищенаведені державні акти на право власності на землю ніколи не видавались та не реєструвались.

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000002 від 10.01.2025 за ч. 4 ст.190 КК України 03.04.2025, проведено обшук за фактичним місцем мешкання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення обшуку було встановлено, що за вказаною адресою також проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також причетні до вчнення даного злочину. В ході зазначеного обшуку виявлено та вилучено:

?мобільний телефон Apple iPhone Xr білого кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , пароль НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовує мобільний телефон НОМЕР_6 ;

?мобільний телефон Apple iPhone 7+ чорного кольору, пароль НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 .

Враховуючи, що вказані речі та документи можуть бути об`єктом протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, вищевказані речі та документи, мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в рамках досудового розслідування заплановано призначення експертних досліджень вказаних предметів, без проведення яких, отримання даних, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, є неможливим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання, а саме - накладення арешту на:

?мобільний телефон Apple iPhone Xr білого кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , пароль НОМЕР_5 ,

?мобільний телефон Apple iPhone 7+ чорного кольору, пароль НОМЕР_7 .

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на майно, вилучене 03 квітня 2025 року у ході проведення обшукуза місцем проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

?мобільний телефон Apple iPhone Xr білого кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , пароль НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

?мобільний телефон Apple iPhone 7+ чорного кольору, пароль НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1