Провадження № 1-кп/521/1038/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000871 від 03.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.01.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- 19.03.2010 року Іллічівським місцевим судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 04.10.2011 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 06.12.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. 22.03.2013 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 05.04.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- 03.03.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 день позбавлення волі. 21.10.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

- 14.05.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 27.06.2018 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 18.10.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.09.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- 28.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 02.06.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 28.10.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 16.05.2024 по відбуттю строку покарання;

- 14.11.2024 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на час вчинення кримінального правопорушення, дію стану продовжено Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024, з 14 травня 2024 року, строком на 90 діб.

Встановлено, що 29.06.2024, приблизно об 11 годині, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи біля житлового будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 20, побачив біля під`їзду №1 вищевказаного будинку, велосипед марки «MTB», моделі «Starter», що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного велосипеду.

В подальшому, в той же час та в тому ж місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою особистого збагачення, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді неправомірного викрадення чужого майна та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, у період дії воєнного стану, розуміючи, що його дії є непомітними для потерпілого та оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що велосипед жодним чином не закріплений, тобто немає перешкод для заволодіння ним, взяв його до рук, та викотив на вулицю.

Після чого, ОСОБА_6 , завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи їх настання, з місця скоєння злочину з викраденим велосипедом марки «MTB», моделі «Starter», зник, та отримав реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він за вищевказаною адресою, здійснив крадіжку велосипеду на якому в подальшому поїхав по вулиці. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 , за встановлених судом обставин за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого який раніше судимий та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, та обставини його вчинення, зокрема враховуючи, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти власності, який у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким, та критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній будучи раніше засудженим за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, тобто не піддався заходам перевиховання, та знов вчинив умисне кримінальне правопорушення, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, при цьому відсутні підстави для застосування при призначенні покарання ст. ст. 69, 75 КК України.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2024 року, був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За цих умов кожний вирок виконується самостійно.

Вказане тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком.

Враховуючи те, що вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2024 року залишився незмінним і прийняте у ньому рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а за даним вироком ОСОБА_3 призначено покарання, яке він має відбувати реально, то положення ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються.

Таким чином, вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2024 року (справа №947/26189/24) яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, слід виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін цілодобового домашнього арешту, починаючи з 25.07.2024 року по 05.08.2024 року, включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 70, 72 КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін цілодобового домашнього арешту, починаючи з 25.07.2024 року по 05.08.2024 року, включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2024 року (справа №947/26189/24) яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, виконувати самостійно.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 року (справа №521/10758/24, №1-кс/521/2059/24), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на: велосипед «MTB Starter» сірого кольору.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року (справа №521/10758/24, №1-кс/521/2292/24), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на: футболка чоловіча синього кольору з блакитними візерунками SteelWay.

Речові докази, а саме:

- велосипед марки «MTB», моделі «Starter» сірого кольору вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5

- футболка чоловіча синього кольору з блакитними візерунками SteelWay, яка зберігається в камері речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1