Справа № 509/2353/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року смт. Овідіополь

Овідіопольський?районний?суд?Одеської?області?у?складі:

головуючого?судді? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 16.04.2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , анкетні данні - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, українка, громадянка України, маюча середню освіту, не заміжня, офіційно не працевлаштована, не має на утриманні дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2055 року приблизно о 11:00 годин, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалось можливим, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , в ОСОБА_3 виник раптовий, прямий умисел, направлений на незаконне проникнення на огороджену територію особи, а саме до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, діючи умисно, всупереч волі законного власника ОСОБА_4 та всупереч вимогам ст.30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, та відповідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ОСОБА_3 , не маючи визначених законом підстав, та дійсного або уявного дозволу власника, а діючи з власної ініціативи з особистим інтересом, переслідуючи мету знайти свого знайомого, шляхом відчинення запираючого механізму у вигляді засуву металевої хвіртки в огорожі домоволодіння, проникла до території подвір`я будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи на території подвір`я, на прохання чоловіка потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 відмовилася покинути територію домоволодіння, тим самим порушивши право ОСОБА_4 на недоторканість житла.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваної, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.10.2021 року у справі №166/361/19, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

На підставі сукупності доказів, здобутих у ході досудового розслідування та досліджених судом, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують і обтяжують її покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 : раніше не судима, не заміжня, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.?

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №000004 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме її меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 100, 118, 124, 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень).

Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.?

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий суддя ОСОБА_1