Справа № 601/1900/25
Провадження № 1-кс/601/444/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000245 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 299 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 299 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245 від 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України.

Установлено, що 23 червня 2025 року близько 20 год. 15 хв. на вулиці Київська біля будинку № 10, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді начальника Кременецького УТМР, умисно здійснив три постріли із гладкоствольної мисливської рушниці марки ТОЗ-54 2/12, № НОМЕР_1 , (дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 05.06.1990, дійсний до 10.04.2024 року) у безпритульного собаку невстановленої породи, що призвело до загибелі тварини.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що рушниця марки ТОЗ-54 2/12, № НОМЕР_3 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 (дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 05.06.1990, дійсний до 10.04.2024 року) яку він добровільно передав ОСОБА_4 , оскілки сам здійснювати постріли у собаку не бажав.

23 червня 2025 року ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції вище вказану рушницю. Дана рушниця на момент добровільної видачі знаходилася у тканинному чохлі світло-коричневого кольору. Після видачі поміщена у поліетиленовий сейф-пакет із пояснювальними надписами, горловина опечатана пломбою № В450462.

24 червня 2025 року вищевказану рушницю було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження, а тому на неї слід накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про слухання даного клопотання у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на вилучене в нього майно.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 24.06.2025 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 299 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_6 від 24.06.2025, визнано речовим доказом: гладкоствольну мисливську рушницю марки ТОЗ-54 2/12, № НОМЕР_1 , (дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 05.06.1990, дійсний до 10.04.2024 року), зареєстровану на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , що на даний час зберігається у Кременецькому РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області.

Частиною 1 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження, на наступне майно:

- гладкоствольну мисливську рушницю марки ТОЗ-54 2/12, № НОМЕР_1 , (дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 05.06.1990, дійсний до 10.04.2024 року), зареєстровану на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .

Дозволити зберігання вказаного речового доказу в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м. Кременець, вул. Драгомана, 5, Тернопільської області.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1