ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих та цивільного позивача ОСОБА_7 ,

цивільного позивача ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000783 від 26.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ставки Володимирського району Волинської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ

25 липня 2023 року, близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_10 , керуючиавтомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою Т0302 «Піща-Козин», а саме між населеними пунктами Верба та Ліски Володимирського району Волинської області, за межами населеного пункту, проявив безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де продовжив рух і в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , що рухався у зустрічному напрямку до с. Верба Володимирського району.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала наступні тілесні ушкодження: травматичний розрив селезінки, заочеревинна гематома зліва, забій лівої нирки, травматичний розрив великого сальника, гемоперитонеум (1200 мл), геморагічно-травматичний шок ІІ-ІІІ ст., забій лівої легені, перелом тіла L4, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номе6р НОМЕР_2 ,ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав наступні тілесні ушкодження: рвана рана нижньої третини правого плеча та ліктьової ямки з пошкодженням плечової артерії та кубітальної вени, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди, або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, вказаних в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що 25 липня 2023 року, близько 19:40, він, на власному автомобілі марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із сином ОСОБА_12 , 2008 року, їхав автомобільною дорогою з м. Володимира Волинської області в напрямку с. Ставки. В якийсь момент він відволікся від керування та виїхав на смугу зустрічну руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter». Від удару автомобіль «Volkswagen Transporter» перекинувся, а його автомобіль злетів у кювет. Одразу після цього він разом із синомпобігли до буса, із якого почали вилазити молоді хлопці і дівчата. Пізніше приїхала швидка, яка забрала потерпілих до лікарні. У лікарні він постійно платив за лікування потерпілих, питався, що їм потрібно.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд вважає, що його вина повністю встановлена в ході судового розгляду сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених та перевірених у судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , наданими ним в судовому засіданні, який пояснив, що 25.07.2023, приблизно о 18:00, він разом із компанією, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ще одним ОСОБА_19 , на автомобілі «Фольксваген Транспортер», під керуванням ОСОБА_20 , поверталися з відпочинку, з с. Шацьк до м. Червонограду. В один із моментів під час руху, коли він частково дрімав, почув якийсь крик після чого відчув удар в лівий бік автомобіля. Автомобіль почало заносити і той, з`їхавши у кювет, перекинувся на праву сторону. Вікно в автомобілі з його сторони розбилося і його рука потрапила між машиною і землею. Лише після того, як автомобіль підняли, він зміг вибратися з нього. Обвинувачений одразу вибачився, сказав, що відволікся у телефон. Потім приїхала швидка, яка забрала його до лікарні. Рука турбує його і досі, він не відчуває двох пальців. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 відшкодував йому лише 3000,00 грн, коли справа була вже в суді. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами;

- аналогічними показаннями потерпілої ОСОБА_4 , наданими нею в судовому засіданні. Остання також пояснила, що не бачила як сталася дорожньо-транспортна пригода. В лікарні вона провела близько 4 тижнів. На огляди до лікаря вона їздить по теперішній день. За весь час обвинувачений відшкодував їй лише 4000,00 грн. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , наданими нею в судовому засіданні, яка пояснила, що 25.07.2023, приблизно о 19:00, вона разом із компанією, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ще одним ОСОБА_19 , на автомобілі «Фольксваген Транспортер», під керуванням ОСОБА_20 , поверталися з відпочинку, з с. Шацьк до м. Червонограду. При цьому вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Дорога була погана, пройшов дощ. В якийсь момент вона побачила, як на їх смугу руху із зустрічного напрямку виїхав легковий автомобіль марки «Фольксваген», водій якого дивився вниз та не був зосереджений на дорозі. Швидкість вказаного автомобіля була приблизно 100 км/год. ОСОБА_23 почав гальмувати та вивернув кермо вправо, щоб уникнути лобового зіткнення. Після чого вона відчула удар у бокову частину автомобіля, від якого автомобіль перекинувся на бік. Водій легкового автомобіля, коли підійшов до них, вибачився та сказав, що задивився. Дорожньо-транспортна пригода сталася неподалік с. Верба Володимирського району Волинської області;

- протоколом огляду місця події від 25.07.2023, з додатками до нього у виді схеми дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиці, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога Т-03-02 між населеними пунктами с. Ліски й с. Верба Володимирського району Волинської області;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2023, яким стверджується, що у ОСОБА_10 ознак сп`яніння не виявлено;

- висновком судово-медичної експертизи №97 від 05.09.2023, яким стверджується, що на тілі підекспертної ОСОБА_4 , згідно даних, виявлених в наданій медичній документації було виявлено тілесні ушкодження: травматичний розрив селезінки, заочеревинна гематома зліва, забій лівої нирки, травматичний розрив великого сальника, гемоперитонеум (1200 мл), геморагічно-травматичний шок ІІ-ІІІ ст., забій лівої легені, перелом тіла L4. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відносяться до категорії: перелом зребця тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я; травматичний розрив селезінки, заочеревинна гематома зліва, забій лівої нирки, травматичний розрив великого сальника, гемоперитонеум (1200 мл), геморагічно-травматичний шок П-Ш ст, забій лівої легені тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення;

- висновком судово-медичної експертизи №98 від 05.09.2023, яким стверджується, що на тілі підекспертного ОСОБА_5 , згідно даних, виявлених в наданій медичній документації було виявлено тілесні ушкодження: рвана рана нижньої третини правого плеча та ліктьової ямки з пошкодженням плечової артерії та кубітальної вени. Дане тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок контакту з тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/9179-ІТ від 20.09.2023, яким стверджується, що зіткнення ТЗ, а саме автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 та автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 відбулося на правій смузі руху а/д Т-03-02 в напрямку на с. Верба, Володимирського району Волинської області;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8678-ІТ від 05.10.2023, яким стверджується, що на момент експертного огляду робоча гальмова система та ходова частина автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилися в непрацездатному стані. Ходова частина та система рульового керування в непрацездатному стані. На момент експертного огляду автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено непрацездатності робочої гальмової системи та ходової частини, які виникли в результаті ударного навантаження, в процесі розвитку ДТП;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8679-ІТ від 09.10.2023, яким стверджується, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані. Ходова частина та система рульового керування в непрацездатному стані. На момент експертного огляду автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено непрацездатності ходової частини та системи рульового керування, які виникли в результаті ударного навантаження, в процесі розвитку ДТП.

Зазначені вище докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні в ході судового розгляду є належними, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому нормами КПК України та без порушень. Вони є послідовними, не містять протиріч, переконливими як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

За таких обставин, суд приймає до уваги при ухваленні вироку вказані докази, як докази вини ОСОБА_10 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та правосвідомістю, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, доведена повністю в ході судового розгляду, та його необережні протиправні дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд виходить з такого.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали це заподіяння потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини, щиросердному розкаянні, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також позицію потерпілих, які просили для обвинуваченого суворого покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_10 основне покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.2 ст.286 КК України, та, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання призначеного за цим вироком з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, встановленого судом, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, а також те, що керування транспортними засобами не є основним джерелом доходу та засобом для існування обвинуваченого, тому суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_10 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 подав в суд цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому, після уточнення своїх позовних вимог, просив: 1) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на його користь відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням у розмірі 52 565,62 грн та моральну шкоду у розмірі 2628,00 грн; 2) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на його користь моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

При розрахунку розміру відшкодування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_5 виходив з такого:

- за час знаходження в період часу з 25.07.2023 по 07.08.2023 на стаціонарному лікуванні у Володимир-Волинській центральній районній лікарні він поніс витрати на медикаменти в сумі 3158,50 грн;

- витрати на проїзд до лікувального закладу становлять 478,70 грн;

- за час знаходження в період часу з 08.08.2023 по 21.08.2023 на стаціонарному лікуванні в КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» він поніс витрати на медикаменти у сумі 772,00;

- 06.09.2023: електронейроміографія у ПП «Ехокор» м. Львів на суму 580,00 грн; ультразвукова діагностика в ПП «Центр Літотріпсії» м. Львів на суму 700,00 грн;

- 14.09.2023 проїзд залізничним сполученням у м. Київ (медичні заклади) на суму 911,68 грн;

- за час знаходження в період часу з 15.09.2023 по 16.09.2023 в приватному закладі вищої освіти «Київський міжнародний університет» йому проведено операцію за 40 000,00 грн; у медичному центрі «HBMedical» здійснено 1400,00 грн; придбано медикаменти на 128,30 грн. Усього на суму 41 528,30 грн;

- 16.09.2023 проїзд залізничним сполученням з м. Києва на суму 486,44 грн;

- 02.10.2023, 06.10.2023 та 13.10.2023 проходження лікування та реабілітація в Львівській філії «Інституту вертебрології і реабілітації», усього на суму 3550,00 грн;

- 21.10.2023 проходження ударно-хвильової терапії у ФОП ОСОБА_24 на суму 400,00 грн;

- з 10.10.2023 по 24.10.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні КНП ЛОР «ЛВЛ №3».

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вказав, що діями ОСОБА_10 йому завдано моральної шкоди. Останній до закінчення досудового слідства не відшкодував йому витрати на лікування. Зазначив, що він є особою молодого віку та йому вкрай важливо було реалізувати себе як молодого спеціаліста по закінченню навчального закладу, працевлаштуватися за спеціальністю, однак сталося непоправна подія, під час якої внаслідок злочинних дій обвинуваченого, унеможливилась така життєва реалізація. Також обвинуваченим завдано моральну шкоду через те, що потерпілому для відновлення здоров`я необхідно було понести додаткові матеріальні затрати, при цьому ОСОБА_10 у добровільному порядку шкоду не відшкодував та поводив себе зухвало, не дивлячись на свою вину та на неодноразові звернення потерпілого. Постійні відмови ОСОБА_10 спричинили потерпілому стрес та роздратування. На даний час ще не відомо скільки буде потрібно часу для відновлення його здоров`я, та й взагалі не відомо, чи таке виявиться можливим відновити, оскільки має місце обмежене функціонування пальців травмованої під час ДТП руки. Внаслідок отриманих травм, постійного лікування та погіршення стану здоров`я викликаного дорожньо-транспортною пригодою, у потерпілого з`явилася роздратованість, постійні переживання та турботи пов`язані з сумнівами та можливістю повернути до звичайного життєвого ритму, а також з необхідністю звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів.

Враховуючи все вищевикладене потерпілий ОСОБА_5 вважає, що розумним та справедливим розміром сатисфакції порушених прав буде стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Також зазначив, що відповідно до ст.26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

01.05.2024 до суду надійшов відзив представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на позов потерпілого ОСОБА_5 , в якому представник позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди - на суму підтверджених витрат на лікування, яка складає 44 676,04 грн; в частині відшкодування моральної шкоди - відповідно до ст.26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на суму 2 233,81 грн. Витрати заявлені потерпілим ОСОБА_5 в розмірі 7833,14 грн жодним доказом не підтверджені, та не можуть братися до уваги при розрахунку страхового відшкодування.

16.09.2024 до суду надійшла відповідь представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на відзив ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому він зазначив, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У позивача немає обов`язку щодо звернення для відновлення своїх порушених прав в частині відшкодування завданої шкоди в першу чергу до ТА «УТСК», а відтак позивачем у законний спосіб, на власний вибір було обрано спосіб захисту порушених прав шляхом звернення в суд з позовною заявою. Вважає, що доводи представника ПАТ «УТСК» про недоведеність розміру витрат на лікування потерпілої ОСОБА_4 , викладені у відзиві на позовну заяву, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

Крім того, до початку судового розгляду законний представник ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , подала в суд цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому, після уточнення своїх позовних вимог, просила: 1) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілої ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням у розмірі 17 822,60 грн та моральну шкоду у розмірі 891,13 грн; 2) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

При розрахунку розміру відшкодування матеріальної шкоди законний представник виходила з такого:

- за час знаходження з 25.07.2023 на лікуванні були понесені витрати на медикаменти у сумі 14 124,50 грн;

- проїзд до лікувального закладу у сумі 2 154,40 грн;

- витрати на посилене харчування у сумі 1543,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вказала, що неправомірними діями ОСОБА_10 неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 завдано моральної шкоди. Обвинувачений до закінчення досудового слідства не відшкодував витрати на лікування потерпілої. Зазначила, що потерпіла є особою молодого віку та їй вкрай важливо було реалізувати себе як особу по закінченню навчального закладу (школи), поступити на навчання за омріяною спеціальністю, однак сталося непоправна подія, під час якої внаслідок злочинних дій обвинуваченого, унеможливилась така життєва реалізація. Також обвинуваченим завдано моральну шкоду потерпілій через те, що їй для відновлення здоров`я необхідно було понести додаткові матеріальні затрати, при цьому ОСОБА_10 у добровільному порядку шкоду не відшкодував та поводив себе зухвало, не дивлячись на свою вину та на неодноразові звернення потерпілої. Внаслідок ДТП потерпіла втратила орган відбулося хірургічне видалення селезінки. Постійні відмови ОСОБА_10 спричинили потерпілій стрес та роздратування. На даний час ще не відомо скільки буде потрібно часу для відновлення її здоров`я, та й взагалі не відомо, чи таке виявиться можливим відновити хоча б до задовільного стану, оскільки має місце втрата життєво-важливого органу. Внаслідок отриманих травм, постійного лікування та погіршення стану здоров`я викликаного дорожньо-транспортною пригодою, у потерпілої з`явилася роздратованість, постійні переживання та турботи пов`язані з сумнівами та можливістю повернути до звичайного життєвого ритму, а також з необхідністю звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів.

Враховуючи все вищевикладене законний представник вважає, що розумним та справедливим розміром сатисфакції порушених прав буде стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Також зазначила, що відповідно до ст.26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

01.05.2024 до суду надійшов відзив представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на позов законного представника ОСОБА_6 , в якому представник позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди - на суму підтверджених витрат на лікування, яка складає 4965,81 грн; в частині відшкодування моральної шкоди - відповідно до ст.26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на суму 248,29 грн. Витрати заявлені законним представником в розмірі 10 544,20 не відносяться до лікування та не можуть братися до уваги при розрахунку страхового відшкодування.

16.09.2024 до суду надійшла відповідь представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на відзив ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому він зазначив, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У позивача немає обов`язку щодо звернення для відновлення своїх порушених прав в частині відшкодування завданої шкоди в першу чергу до ТА «УТСК», а відтак позивачем у законний спосіб, на власний вибір було обрано спосіб захисту порушених прав шляхом звернення в суд з позовною заявою. Вважає, що доводи представника ПАТ «УТСК» про недоведеність розміру витрат на лікування потерпілої ОСОБА_4 , викладені у відзиві на позовну заяву, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

Крім того, до початку судового розгляду цивільний позивач ОСОБА_8 подав в суд цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому, після уточнення своїх позовних вимог, просив: 1) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на його користь завдану шкоду майну в розмірі 160 000,00 грн; 2) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на його користь завдану шкоду майну в розмірі 42 337,34 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн; 3) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на його користь судові витрати за проведення експертизи в розмірі 5500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , йому завдано матеріальну шкоду пошкодженням автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 202 337,34 грн. Вказує, що оскільки він є законним володільцем (користувачем) транспортного засобу, яким керував на момент дорожньо-транспортної пригоди, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пов`язаної з відновленням вказаного транспортного засобу, що являє собою витрати, які він змушений зробити для відновлення свого порушеного права та витрати, які являють собою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вказав, що неправомірними діями ОСОБА_10 йому завдано моральної шкоди. Обвинувачений до закінчення досудового слідства не відшкодував необхідні кошти на відновлення пошкодженого під час ДТП транспортного засобу. Зазначив, що він є особою молодого віку та йому вкрай важливо мати транспортний засіб для особистого пересування і пересування членів його сім`ї. Також обвинуваченим завдано йому моральну шкоду через те, що він та його родина користувалися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Пошкодження його транспортного засобу вимагає додаткових матеріальних затрат, при цьому обвинувачений у добровільному порядку шкоду не відшкодував та поводив себе зухвало, не дивлячись на свою вину та на неодноразові звернення позивача. Постійні відмови ОСОБА_10 спричинили позивачу стрес та роздратування, він був обмежений у звичній можливості пересуватися транспортним засобом. Внаслідок пошкодження майна та самого факту ДТП у позивача з`явилася роздратованість, постійні переживання та турботи, пов`язані з пошкодженням автомобіля, а також з необхідністю звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів.

Враховуючи все вищевикладене цивільний позивач вважає, що розумним та справедливим розміром сатисфакції порушених прав буде стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

01.05.2024 до суду надійшов відзив представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на позов цивільного позивача ОСОБА_8 , в якому представник зазначив, що цивільний позов ОСОБА_8 в частині вимог до ПАТ «УТСК», не підлягає задоволенню, оскільки з моменту ДТП і по даний час цивільний позивач не звертався до страхової компанії із заявою на виплату страхового відшкодування та не надав жодних документів, щодо вимог з відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я, у зв`язку з чим на даний час у ПАТ «УТСК» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування. Звертає увагу, що на адресу страховика не надходив висновок №172 від 10.11.2023, на який посилається позивач. ПАТ «УТСК» не проводив перевірку даного висновку та не може надати оцінку щодо його обґрунтованості. Враховуючи, що позивачем не виконано вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про ДТП, не надано пошкоджений автомобіль для огляду, за відсутності у страховика Висновку №172 від 10.11.2023 та висновку щодо визначення залишкової вартості пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у страховика відсутня будь-яка можливість визначити розмір страхового відшкодування з урахуванням вимог статті 30 вказаного Закону.

20.05.2024 до суду надійшла відповідь представника цивільного позивача ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на відзив ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому він зазначив, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Сума матеріальної шкоди різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди), відповідає сумі визначеній у висновку експерта №172 від 10.11.2023, де зазначено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 202 337,34 грн. Також зазначив, що ПАТ «УТСК» необґрунтовано та всупереч вимогам Закону перекладає обов`язок щодо повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з обвинуваченого ОСОБА_10 на позивача ОСОБА_8 . В судовому засіданні ОСОБА_10 зазначив, що виконав вимоги Закону та повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду. 25.07.2023 по завершенню проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди причетні до ДТП транспортні засоби , зокрема і автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , направлено для зберігання на територію підпорядковану відділу поліції, де вони знаходяться і на даний час , а отже доводи представника ПАТ «УТСК» щодо ненадання для огляду автомобіля, є нікчемними.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , законний представник потерпілої ОСОБА_6 , цивільний позивач ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_9 в судовому засіданні просив вирішити цивільні позови з урахуванням обставин викладених в його відзивах.

Обвинувачений ОСОБА_10 заявлені до нього цивільні позови про відшкодування моральної шкоди визнав частково, вказуючи на те, що розміри морального відшкодування є завищеними та занадто обтяжливим для нього. Згідний виплатити потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди по 10 000,00 грн кожному, а цивільному позивачу ОСОБА_8 4000,00 грн. В частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди не визнав, оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Також зазначив, що ним в добровільному порядку була частково відшкодована моральна шкода потерпілим та цивільному позивачу, а саме: потерпілому ОСОБА_5 5000,00 грн, потерпілій ОСОБА_4 5000,00 грн, цивільному позивачу ОСОБА_8 2000,00 грн.

Заслухавши думки учасників судового провадження, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч.1 ст.1168 ЦК України).

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Так, згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Поряд з цим, в даних правовідносинах обов`язковим є застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.23.1 ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п.24.1 ст.24 Закону).

Відповідно до ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до позиції Верховного Суду висловлену в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, та, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Положеннями ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Суд звертає увагу, що визначений Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої ДТП, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них передбачена ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи незвернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.

Водночас, у межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Судом встановлено, що 25 липня 2023 року, близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_10 , керуючиавтомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою Т0302 «Піща-Козин», а саме між населеними пунктами Верба та Ліски Володимирського району Волинської області, за межами населеного пункту, проявив безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де продовжив рух і в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , що рухався у зустрічному напрямку до с. Верба Володимирського району.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, суд вважає встановленим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була заподіяна шкода, яка пов`язана з лікуванням потерпілих, а також моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілі зазнали та продовжують зазнавати у зв`язку з ушкодженням їх здоров`я, був порушений звичайний спосіб їх життя та життя їх родин, для відновлення якого вони вимушені докладати додаткових зусиль.

Розмір документально підтверджених витрат на лікування потерпілої ОСОБА_4 , які підлягають стягненню становить 17 822,60 грн.

Розмір документально підтверджених витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 , які підлягають стягненню становить 52 565,62 грн.

Враховуючи глибину душевних та фізичних страждань потерпілих, тяжкість завданих їм тілесних ушкоджень, наслідки отриманих ними травм, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, повинен становити: для потерпілого ОСОБА_5 200 000,00 грн; для потерпілої ОСОБА_4 300 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , цивільному позивачу ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_8 зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, був порушений звичайний спосіб його життя, для відновлення якого він вимушений докладати додаткових зусиль.

Враховуючи глибину душевних страждань позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, повинен становити 10 000,00 грн.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди цивільному позивачу ОСОБА_8 була завдана матеріальна шкода, пов`язана з пошкодженням його транспортного засобу, розмір якої, відповідно до висновку транспортно-товарознавчого дослідження згідно договору №172-23 від 02.10.2023, становить 202 337,34 грн

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 була застрахована в ПАТ "Українська транспортна страхова компанія» за полісом № ЕР 210568817.

Відповідно до даного полісу, страхова сума на одного потерпілого (ліміт відповідальності страховика) за шкоду заподіяну життю і здоров?ю становить 320 000 грн, за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн.

Зважаючи на встановлені судом обставини, беручи до уваги пояснення учасників судового розгляду, з урахуванням вищевказаних вимог Закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», в межах ліміту відповідальності страховика, на користь потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду пов`язану з їх лікуванням у розмірі 52 565,62 грн та 17 822,60 грн відповідно, а також на користь цивільного позивача ОСОБА_8 шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн.

Крім того, з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на користь потерпілих слід стягнути моральну шкоду в розмірі: на користь потерпілого ОСОБА_5 - 2628,28 грн = (52 565,62 грн (розмір страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю) х 5%)/ 100; на користь потерпілої ОСОБА_4 891,13 грн = (17 822,60 грн (розмір страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю) х 5%)/ 100.

З обвинуваченого ОСОБА_10 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 слід стягнути шкоду заподіяну майну, яка дорівнює різниціміж фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме, у розмірі 42 337,34 грн = 202 337,34 грн (фактичний розмір шкоди) 160 000,00 грн (ліміт відповідальності страховика).

Також з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілих та цивільного позивача підлягає стягненню моральна шкода, розмір якої становить: для потерпілого ОСОБА_5 192 371,72 грн = 200 000,00 грн (розмір моральної шкоди визначеної судом) 5000,00 грн (розмір моральної шкоди добровільно сплаченої ОСОБА_10 ) 2628,28 грн (розмір моральної шкоди стягнутої зі страховика); для потерпілої ОСОБА_4 294 108,87 грн = 300 000,00 грн (розмір моральної шкоди визначеної судом) 5000,00 грн (розмір моральної шкоди добровільно сплаченої ОСОБА_10 ) 891,13 грн (розмір моральної шкоди стягнутої зі страховика); для цивільного позивача ОСОБА_8 8000,00 грн = 10 000,00 грн (розмір моральної шкоди визначеної судом) 2000,00 грн (розмір моральної шкоди добровільно сплаченої ОСОБА_10 ).

Відповідно до вимог ст.ст.139, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_10 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 понесені ним витрати за проведення експертизи, у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме: з ПАТ «УТСК» - 4348,85 грн; із ОСОБА_10 1151,15 грн.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8679-ІТ від 09.10.2023 в сумі 3824,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8678-ІТ від 05.10.2023 в сумі 3824,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8679-ІТ від 09.10.2023 в розмірі 1912,00 грн, а всього 9560,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.07.2023 (справа №154/3161/23, провадження №1-кс/154/610/23; справа №154/3161/23, провадження №1-кс/154/611/23).

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , цивільного позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 52 565,62 грн та моральну шкоду в розмірі 2628,28 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 17 822,60 грн та моральну шкоду в розмірі 891,13 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) шкоду заподіяну майну в розмірі 42 337,34 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 192 371,72 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 294 108,87 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені ним витрати за проведення експертизи у розмірі 4348,85 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені ним витрати за проведення експертизи у розмірі 1151,15 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8679-ІТ від 09.10.2023 в сумі 3824,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8678-ІТ від 05.10.2023 в сумі 3824,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ19/103-23/8679-ІТ від 09.10.2023 в розмірі 1912,00 грн, а всього 9560,00 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.07.2023 (справа №154/3161/23, провадження №1-кс/154/610/23; справа №154/3161/23, провадження №1-кс/154/611/23).

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що розташований за адресою: Волинська область, м. Володимир, вул.Соборна, 6 передати ОСОБА_10 на відповідальне зберігання.

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що розташований за адресою: Волинська область, м. Володимир, вул.Соборна, 6 повернути власнику ОСОБА_25 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1