Справа № 161/988/25 Провадження №11-кп/802/343/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

законного представника - ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої застосовано

примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2025 року про застосування стосовно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , затверджене прокурором кримінальному провадженні прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0003102 від 10.09.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

Визнано доведеним, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Так, згідно ухвали суду ОСОБА_8 07.09.2024 року близько 10:00 години, ОСОБА_8 , знаходячись у камері № 17 Державної установи «Луцький слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, буд. 3, Волинської області, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_12 , наніс не менше одного удару стопою у лівий бік ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини і заочеревинного простору у вигляді розриву брижі низхідної частини товстого кишківника, обширного крововиливу у брижі навколо розриву, внутрішньочеревної кровотечі, крововиливу у навколониркову жирову клітковину зліва, крововиливу у поперекові м`язи зліва, синця лівої бокової поверхні черевної стінки та попереку.

Згідно висновку експерта № 479 від 15.10.2024 року за ступенем тяжкості виявлена закрита тупа травма органів черевної порожнини і заочеревинного простору відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, як такі, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжку часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю.

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 оскаржує вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судом не надано належної оцінки показанням ОСОБА_8 щодо обставин побиття потерпілого та свідка ОСОБА_13 , який під час судового розгляду змінив свої показання. Вважає наявні у матеріалах кримінального провадження докази підтверджують лише факт вчинення суспільно-небезпечного діяння, однак будь-яким чином не вказують на причетність до вчинення ОСОБА_14 .

Просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_14 . Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_14 закрити у зв`язку з не доведенням, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння.

- прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вважає судове рішення незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2025 року не відповідає нормам матеріального права та правовим позиціям Верховного Суду, оскільки в порушення вимог ст.94 КК України суд не визначив вид психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_14 . Також просить допитати судового психіатричного експерта для з`ясування обставин, які підлягають встановленню, з метою визначення виду психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати особу.

Просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою визнати доведеним, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у стані неосудності. Застосувати стосовно ОСОБА_14 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляційних скарг, думку прокурора, яка апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримала та заперечила проти задоволення апеляції захисника, доводи ОСОБА_8 та його законного представника, захисника, які підтримали апеляційну скаргу подану захисником і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено особливий порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

За змістом ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Положення ст.513 КПК України передбачають, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. І тільки визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Вказаних вимог судом першої інстанції дотримано не було.

Доводи прокурора, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2025 року не відповідає нормам матеріального права є частково слушними.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003102 від 10.09.2024 року, стосовно ОСОБА_8 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У клопотанні просив визнати доведеним вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Застосувати стосовно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Підставою для задоволення згаданого вище клопотання, як зазначив суд першої інстанції, зокрема, був висновок судово-психіатричного експерта №4 від 03.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_8 , в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій страждав на хронічне психічне захворювання у формі безперервної параноїдної шизофренії з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними. Разом з цим ОСОБА_8 на даний час страждає на безперервну параноїдну шизофренію з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними.

Положення ч.2 ст.314 КПК України регламентують, що саме в підготовчому судовому засіданні, після виконання вимог ст.ст.342-345 КПК України, судом з`ясовується думка учасників судового провадження щодо наявності чи відсутності перешкод для призначення судового розгляду, а за результатами обговорення цього питання суд приймає одне з передбачених ч.3 ст.314 КПК України рішень.

Зокрема за приписами ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право: повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам КПК; направити таке клопотання до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення не підсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції ще на етапі підготовчого судового засідання дійшов передчасного висновку, що клопотання прокурора про застосування заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 та висновок судово-психіатричного експерта №4 від 03.01.2025 року містять достатньо інформації для з`ясування обставин, які підлягають встановленню в цьому кримінальному провадженні, і можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зокрема, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не містить вмотивованих доводів сторони обвинувачення та запропонованого визначення виду психіатричної закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_8 .

Зважаючи на наведене судом першої інстанції належним чином не встановлено психічний стан ОСОБА_8 , характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, небезпечність ОСОБА_8 для себе або інших осіб, думку експертів психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені, а лише взято до уваги зміст клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, що не відповідає вимогам закону.

Крім того, визначальним при визначенні конкретної процедури здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру є встановлення осудності особи як обов`язкової ознаки суб`єкта кримінального правопорушення (ч.1 ст.18 КК України).

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За результатами розгляду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 Луцький міськрайонний суд Волинської області постановив ухвалу, якою визнав доведеним, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд першої інстанції пославшись в мотивувальній частині ухвали на доведення вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в стані неосудності, в резолютивній частині судового рішення зазначену вказівку не зазначив.

За наведених таких суперечливих висновків суду, ухвала про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 не може вважатися законною і обґрунтованою.

За таких обставин ухвала суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 513 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалите законне та обґрунтоване судове рішення, що у відповідності з приписами ст.ст.409, 412, 415 КПК України, й тягнуть за собою скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд згідно з ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про осудність чи неосудність ОСОБА_8 у період вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Головуючий

Судді