Справа №345/2715/25
Провадження № 1-кп/345/243/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000235 від 22.04.2025 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, без зареєстрованого місця проживання, жителя АДРЕСА_1 , зі середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого 14.05.2014 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив підроблення офіційного документа, який видається установою і надає право, з метою особистого використання, за попередньою змовою групою осіб, використав завідомо підроблений документ, придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 в 2019 році, більш точну дату, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, у зв`язку із перебуванням у розшуку вирішив придбати підроблений паспорт громадянина України з метою його особистого використання.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою мобільного телефону через всесвітню мережу «Інтернет» умисно вступив у злочинну змову з невстановленою особою та домовився з нею про виготовлення йому за грошову винагороду в сумі 1000 доларів США паспорта громадянина України.

При цьому ОСОБА_3 виступив співучасником злочинних дій та, будучи об`єднаним з невстановленою слідством особою єдиним злочинним умислом на виготовлення підробленого паспорта громадянина України, діючи як співвиконавець, достовірно знаючи, що його фотокартки будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа паспорта громадянина України, у 2019 році (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) за допомогою мобільного телефону через всесвітню мережу «Інтернет» домовився про виготовлення підробленого паспорта громадянина України та відправив за допомогою поштового відправлення ТОВ «Нова пошта» дві особисті фотокартки в м. Київ, тобто реалізував свою участь у підробленні офіційного документа та сприяв його підробленню.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , за невстановлених обставин, місці і часі, у 2019 році (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) в паспорті громадянина України НОМЕР_1 , який офіційно виданий 16.12.1998 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за способом нанесення зображень та первинних елементів захисту відповідає зразку бланка паспорта громадянина України, що знаходиться в офіційному обігу, який був викрадений 03.11.2015у ОСОБА_7 , змінила реквізити шляхом переклеювання двох фотокарток ОСОБА_3 на першій та п`ятій сторінках, та передала його ОСОБА_3 за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США.

В подальшому, в період часу з 17.03.2024 по 26.03.2024, з 09.04.2024 по 03.05.2024, з 08.05.2024 по 20.05.2024 ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Калуська ЦРЛ», що в м. Калуш по вул. Медична, 6, та умисно використовував завідомо підроблений документ паспорт громадянина України НОМЕР_1 , який офіційно виданий 16.12.1998 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з переклеєними двома фотокартками, у власних потребах, а саме: для оформлення медичних карт стаціонарного хворого за час стаціонарного лікування.

Під час перевірки документів ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що наявний у нього паспорт громадянина України НОМЕР_1 є підробленим і у встановлений законом спосіб йому не видавався, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив лікуючому лікарю КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_8 під час поступлення на стаціонарне лікування 17.03.2024, 09.04.2024, 08.05.2024 завідомо підроблений документ паспорт громадянина України НОМЕР_1 , тим самим використав підроблений офіційний документ.

Також у 2019 році (точний час, дату та місце досудовим розслідуванням не встановлено) на вулиці в м. Чернівцях ОСОБА_3 знайшов ручну осколкову гранату Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ.

При цьому ОСОБА_3 , будучи обізнаним щодо її зовнішнього вигляду, характеристик та призначення, усвідомлюючи, що вказаний предмет є боєприпасом (вибуховим пристроєм військового призначення), маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, вирішив привласнити її, взявши з собою, таким чином здійснив незаконне придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ручна осколкова граната Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, є боєприпасом (вибуховим пристроєм військового призначення), маючи умисел на незаконне зберігання вказаного боєприпасу, порушуючи вимоги «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, дозволу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого носив ручну осколкову гранату Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, яка відноситься до бойових приписів (вибухових пристроїв військового призначення), та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, переніс її до свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її по місцю проживання, таким чином здійснив незаконне зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 22.04.2025 приблизно о 4.00 год. в АДРЕСА_2 , між 1 та 2 поверхом, 7 під`їзду будинку, ОСОБА_3 від`єднав чеку ручної осколкової гранати Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, та викинув на сходи, внаслідок чого відбувся вибух.

22.04.2025 працівниками поліції Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області в ході проведення огляду місця події в м. Калуш по вул. В.Стуса, 3 виявлено та вилучено залишки корпусу ручної осколкової гранати Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що згідно висновку експерта від 24.04.2025 до вибуху становила ручну осколкову гранату Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, та відноситься до боєприпасів (вибухових пристроїв військового призначення).

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що в 2019 році через мережу інтернет за 1000,00 доларів США замовив собі підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який в подальшому отримав у відділенні ТОВ «Нова Пошта». Також з метою виготовлення даного паспорта він поштовим зв`язком відправляв свої фотографії. Вказаний паспорт використовував у лікарні у березні 2024 року, коли йому робили операцію на грижу, а також у квітні травні, коли він проходив лікування.

Крім того, літом 2019 року, коли він був у м. Чернівці, йдучи по вулиці, знайов гранату, яку підняв і залишив собі. В подальшому зберігав знайдену гранату за місцем проживання в м. Калуш. У квітні 2025 року ввечері близько 23.00 год. він пішов до колишньої дружини, щоб помиритися, взявши з собою гранату. Чому він брав її з собою, пояснити не може. Коли близько 04.00 год. ранку повертався додому, шукав ключі від квартири і випадково потягнув за чеку, від чого граната зірвалася в під`їзді будинку по АДРЕСА_2 . Внаслідок цієї події він отримав тілесні ушкодження. Кається у вчиненому, просить суворо його не карати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив підроблення офіційного документа, який видається установою і надає право, з метою особистого використання, за попередньою змовою групою осіб, використав завідомо підроблений документ, придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, позицію прокурора.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимий 14.05.2014 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судовому засіданні прокурор просив враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та призначити обвинуваченому покарання за за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Захисник обвинуваченого просив врахувати при призначені покарання обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, те, що останній активно сприяв досудовому розслідуванню, щиро кається, визнав вину та призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строк 2 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строк 1 рік, за ч. 1 ст. 263 КК України зі застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік, та за сукупністю кримінальних правопорушень призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік

Обвинувачений підтримав свого захисника та зазначив, що кається у вчиненому, просить суворо не карати.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин та наявність двох пом`якшуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Водночас суд. вважає неспроможними доводи сторони захисту про можливість призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021, відповідно до якої частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду, у виключних випадках, призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тобто такі обставини або сукупність обставин мають одночасно відповідати двом умовам: вони визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2статті 66 КК та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Суд вважає, що встановлені обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, конкретних обставин кримінального провадження, не свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчинених злочинів і не дають правових підстав для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, а є підставою для призначення найменшого покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, що поглинуло інші менш суворі покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Таким чином, враховуючи, що прокурором всупереч вимог, передбачених ст. 184 КПК України, не подано письмового, належним чином мотивованого клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу, у задоволенні усного клопотання прокурора необхідно відмовити, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.04.2025 (справа № 345/1875/25, провадження №1-кс/345/330/2025), необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз на досудовому слідстві, суд покладає на обвинуваченого.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.04.2025 (справа № 345/1875/25, провадження № 1-кс/345/330/2025), скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави:

- 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок за проведення експертизи № СЕ-19/109-25/6700-ДД від 29.04.2025;

- 4457,00 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень за проведення експертизи № СЕ-19/109-25/6590-ФХВР від 29.04.2025;

- 4457,00 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень за проведення експертизи № КСЕ-19/109-25/6590 від 24.04.2025.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- куртку чорного кольору з позначенням «Nortnmen», яку поміщено в спецпакет PSP 4206692, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , аркуш паперу з позначенням «9233», які поміщено в спецпакет CRI 1106740, бинт медичний, упаковка від бинта полімерна, два дверних (замкових) ключа, магнітний ключ, ланцюжок, які поміщено в спецпакет CRI 1106744, мобільний телефон марки «Хiaоmі Redmi», який для розблокування потребує введення логічних символік, сім картку мобільного оператора «Лайф» з позначенням « НОМЕР_3 », які поміщено в спецпакет CRI 1106743, що зберігаються у камері речових доказів Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, - після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3 ;

- паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий на ім?я ОСОБА_7 , який поміщено в спецпакет CRI 1106740, змив з важеля запалу і кільця, який поміщено в паперовий конверт НПУ, змив речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт НПУ, фрагменти різних форм, важель УЗРГМ, кільце зі скобою, які поміщено в спец пакет АВ 1006406, пакет «Torba», частина тканини чорного кольору, кабель USB, які поміщено в спецпакет WAR 1606712, що зберігаються у камері речових доказів Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, - після вступу вироку в законну силу знищити;

- копії медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_7 за час проходження стаціонарного лікування в хірургічному відділенні КНП «Калуська ЦРЛ» в період часу з 17.032024 по 26.03.2024, з 09.04 2024 по 03.05.2024, з 08.05 2024 по 20.05.2024, 12 відеороликів (відеофайлів) за фактом виклику 22.04.2025 за адресою Калуш вул. В.Стуса, 3 під?їзд № 7 Івано-Франківської області, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: