Дата документу 11.07.2025
Справа № 334/3/25
Провадження № 1-кп/334/397/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002295 від 12 листопада 2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2000 року за ст.17, ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2001 року за ч.2 ст. І40, ст.44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2001 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 березня 2002 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 12 жовтня 2005 року з Ізяславської ВК №31 Хмельницької області умовно-достроково, на не відбутий строк 1 місяць 23 дні;

вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2006 року за ч.2 ст.185, КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 08 вересня 2009 року з Райківецької ВК №78 Хмельницької області по відбуттю строку покарання;

вироком Кіровського районного судом м. Кіровограда від 10 лютого 2010 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 липня 2010 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 16 жовтня 2013 року з Райківецької ВК №78 Хмельницької області по відбуттю строку покарання;

вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 10 липня 2018 року з Райківецької ВК №78 Хмельницької області по відбуттю строку покарання;

вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років;

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання за даним вироком і вироком від 03 червня 2021 року остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 28 травня 2024 з Райківецької ВК №78 Хмельницької області на підставі ухвали Хмельницького міського суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року на підставі ст.81-1 КК України умовно-достроково, на не відбутий строк 2 роки 27 днів для проходження військової служби

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді радіотелефоніста 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (Шквал), - гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмовою спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роги (Шквал), у званні солдат, 12 листопада 2024 року о 02 годині, у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовженого Указом Президента України №4024/1Х від 29 жовтня 2024 року, знаходячись біля будинку №15-Б по вулиці Портовій у місті Запоріжжя, де розташований хостел «Bunker House», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , розкидавши її особисті речі, відкрито викрав з землі належний на праві власності потерпілій мобільний телефон «Honor X8a» (CRT-LX1)» в корпусі світло-зеленого кольору, IMEI НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 вартістю 4330 гривень, в якому були встановлені сім-карти операторів мобільного зв`язку ПРАТ Водафон № НОМЕР_4 , та ПРАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , які не представляють для потерпілої ОСОБА_10 матеріальної цінності.

Після чого обвинувачений, не реагуючи на прохання потерпілої ОСОБА_10 повернути мобільний телефон, покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 4330 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав у повному обсязі та пояснив: що він в соціальній мережі «Telegram» познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_11 та запропонував їй разом провести дозвілля у нього, на що остання погодилась, він їй в телефоні написав адресу куди їй необхідно приїхати, а саме: м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. №15Б хостел « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 12 листопада 2024 року приблизно о 23.00 годині він їй викликав таксі, вона приїхала, він розрахувався за таксі і вони разом прослідували до його кімнати у хостелі, де в подальшому у них виник конфлікт, він зібрав речі ОСОБА_11 , а саме: куртку та жіночу сумку, вийшов на вулицю и викинув їх у клумбу, вона вийшла слідом за ним та почала збирати свої речі. Потім йому стало її шкода і він вирішив їй допомогти зібрати речі, оскільки на вулиці було дуже темно він світив своїм телефоном, потім він знайшов телефон ОСОБА_11 вона це побачила і зібравши всі свої речі попросила його повернути їй її телефон він відмовився і пішов в середину до хостелу, потім він повернувся на вулицю і запропонував ОСОБА_11 переночувати у будь якій вільній кімнаті в хостелі, оскільки вже була комендантська година і вона не зможе добратись до себе додому, вона відмовилась і пішла в невідомому йому напрямку. Пізніше приїхали працівники поліції та затримали його та відвезли до відділку поліції де в подальшому він їм добровільно видав телефон Криснини.

Окрім цього вина ОСОБА_7 у вчиненому злочині підтверджується письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 12 листопада 2024 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. №15б приміщення хостелу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з фото таблицею до нього, а також відеодиск з фіксуванням даної слідчої дії за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , під час якого було вилучено: одна пластикова порожня пляшка енергетика «Пітбуль», чорного кольору об`ємом 0,5 літри, дві скляні кружки, чотири недопалки, труси чоловічі сірого кольору, підсумки військові зеленого кольору, пара чоловічих кросівок чорного кольору, ноутбук «Toshiba» з зарядним пристроєм, 1000 гривень (номіналом 1 купюра 500 гривень, 2 купюри номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень), 2 блокнота із записами, 1 слід папілярного узору, дане відео було безпосередньо відтворено в судовому засіданні;

актом про застосування службового собаки від 12 листопада 2024 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фототаблицею до нього від 12 листопада 2024 року, відповідно до котрого потерпіла ОСОБА_9 серед осіб пред`явленних на впізнання, заявила, що впізнає особу №4, котрим є ОСОБА_7 саме він заволодів її мобільним телефоном «Honor X8a» в корпусі світло-зеленого кольору о 02.00 годині 12 листопада 2024 року перебуваючи біля костелу «Bunker House» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. №15б;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фототаблицею до нього, відповідно до котрого свідок ОСОБА_14 серед осіб пред`явленних на впізнання, заявив, що впізнає особу №3, котрим є ОСОБА_7 з яким він познайомився 11 листопада 2024 року у хостелі «Bunker House» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. №15б;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та фототаблицею до нього, відповідно до котрого свідок ОСОБА_15 серед осіб пред`явленних на впізнання, заявив, що впізнає особу №1, котрим є ОСОБА_7 , котрий заволодів мобільним телефоном «Honor X8a» в корпусі світло-зеленого кольору, який належить ОСОБА_9 о 02.00 годині 12 листопада 2024 року перебуваючи біля хостелу «Bunker House» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. №15б;

протоколом затримання ОСОБА_7 від 12 листопада 2024 року у присутності призначеного йому захисника за дорученням з центру безоплатної вторинної правової допомоги - ОСОБА_8 , а також відеодиск з фіксуванням даної слідчої дії, дане відео було відтворено в судовому засіданні, де відображено як ОСОБА_7 видає працівникам поліції мобільний телефон «Honor X8a» в корпусі світло-зеленого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 ;

протоколом огляду речей від 12 листопада 2024 року та фото таблицею до нього під час якого за участю потерпілої ОСОБА_9 було проведено огляд мобільного телефону «Honor X8a» в корпусі світло-зеленого кольору, а також оглянуто додаток «Telegram» де потерпіла ОСОБА_9 показала переписку з контактом « ОСОБА_16 », а саме 10 листопада 2024 року о 21.04 годині їй на телефон надійшло повідомлення зі змістом «Приветик, Милая встретимся», потерпіла пояснила, що невідома особа написала їй на месенджер «Telegram» з метою познайомитись та в подальшому зустрітись в гостях у даної особи, на що вона погодилась;

висновком експерта №СЕ-19/108-24/22037-ТВ від 15 листопада 2024 року відповідно до котрого ринкова вартість мобільного телефону «Honor X8a» (СRT-LX1) в корпусі світло зеленого кольору, без пошкоджень в справному стані, який знаходився у користуванні з липня 2024 року, на момент скоєння злочину на споживчому ринку України станом на 12 листопада 2024 року, складає 4330 гривень.

протоколом проведення слідчого експерименту від 28 грудня 2024 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до котрого потерпіла ОСОБА_9 , пояснила, що 10 листопада 2024 року в месенджері «Telegram» їй написав чоловік ОСОБА_19 та запропонував зустрітись. В цей день вона з ним зустрітись не могла тому домовились зустрітись 11 листопада 2024 року. Зустрітись в день він не міг оскільки є військовослужбовцем і приїде до м. Запоріжжя лише о 23.00 годині. Він орендував квартиру на проспекті Металургів. Оскільки в такий пізній час їй було незручно добиратись з Космічного району ОСОБА_19 замовив їй таксі. Приїхала вона на адресу яку назвав ОСОБА_19 це АДРЕСА_2 де він її зустрів біля дороги та розрахувався за таксі. Потім вони пішли до будинку це був хостел пройшли в середину до кімнати, сіли за стіл та почали спілкуватись під час бесіди вона в нього спитала, чи немає в нього вина, він сказав, що не має. Після цього він почав її обіймати, потім вона йому сказала, що він обіцяв їй перевести в якості матеріальної допомоги 7-8 тисяч гривень на її картку, здійснити переведення коштів в ОСОБА_19 не вийшло, тоді вона сказала, що уходить. Він почав їй казати, щоб вона не хвилювалась, що він до неї не буде більше чіплятись, але потім сказав, що йому хочеться інтиму, вона сказала, що інтиму вона не хоче. Так як вони розмовляли достатньо голосно до кімнати зайшов хлопець з дівчиною з сусідньої кімнати потім зайшов ще один мешканець хостелу подивились, спитали чому вони сваряться та пішли до своєї кімнати, а хлопець, який зайшов останнім пішов на вулицю. ОСОБА_19 взяв її речі, куртку та сумку і сказав щоб вона йшла з хостелу в неї в рука був телефон вона хотіла кому не будь подзвонити, щоб якось добратись додому, ОСОБА_19 забрав в неї телефон з рук та пішов на вулицю, потім повернувся і сказав, що свої речі вона знайде на вулиці. Вона пішла на вулицю і побачила, що її речи лежать на землі в клумбі, вона почала їх збирати, поки вона збирала свої речі ОСОБА_19 тримав її телефон в руках, який потім кинув також в клумбу. Трохи пізніше ОСОБА_19 підійшов та став їй допомагати зібрати речі, її телефон він знайшов першим і забрав його собі вона неодноразово прохала його віддати їй телефон він відмовився. Після цього вона пішла по вулиці щоб якось викликати поліцію, підійшла до будинку неподалік від хостелу у вікні горіло світло вона постукала та попросила викликати поліцію. Всі ці події на вулиці відбувались приблизь о 02.00 годині ночі;

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_13 з огляду на те, що останній будучи військовослужбовцем зник безвісті 22 квітня 2025 року, ОСОБА_15 також є військовослужбовцем і проходить службу в іншому регіоні, також відмовився і від допиту потерпілої ОСОБА_9 з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою провину і немає необхідності в її допиті.

Сторона захисту, обвинувачений не заперечували щодо завершення судового слідства без допиту свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_9 .

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Надані стороною обвинувачення документи: витяг з ЄРДР, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, постанова про призначення групи прокурорів, постанова про доручення проведення слідчих дій, висновок експерта №СЕ-19/108-24/22254-Д від 19 листопада 2024 року, супровідні листи, тощо - які за своїм змістом не містять ознак доказів, але мають значення для вирішення кримінального провадження, суд в обґрунтування провини обвинуваченого не покладає, зазначені процесуальні документи засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам передбаченим ст.85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого за наведених у вироку обставин.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого, що були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Враховуючи вище перелічені докази, суд вважає, що кримінальне правопорушення яке відбулось 12 листопада 2024 року о 02 годині, у період дії воєнного стану біля будинку №15-Б по вулиці Портовій у місті Запоріжжя, де розташований хостел «Bunker House», а саме відкрите викрадення чужого майна, під час якого у потерпілої ОСОБА_9 забрано мобільний телефон «Honor X8a» (CRT-LX1)» в корпусі світло-зеленого кольору було скоєне саме обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки на початку судового слідства ОСОБА_7 , без будь-якого тиску на нього, вказав місце де пограбував потерпілу, а також не заперечував про те, що саме він скоїв цей грабіж.

При визначенні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступень загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке згідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має не зняту та непогашену судимость, за місцем проживання характеризуються з посередньої сторони, матеріальна шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, тяжких наслідків від скоєного ним злочину не настало.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючі перелічені вище обставини, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі. Однак приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає не застосувати до ОСОБА_7 максимальну міру покарання передбачену частиною 4 статті 186 КК України.

Суд вважає, що зазначене покарання за своїм видом та розміром, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі.

Крім цього суд вважає за необхідне до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року за правилами складання покарань, передбаченими ст.72 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 , необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 12 листопада 2024 року до набрання законної сили вироком.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття його під варту, а саме з 12 листопада 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку:

один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 12 листопада 2024 року до набрання законної сили вироком.

ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 14 листопада 2024 року на мобільний телефон «Ксіомі Редмі 5А» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_6 , імей 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 ; сім карта оператору «Київстар» с/н НОМЕР_9 , мобільний телефон «Хонор» в корпусі світло зеленого кольору, імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , на якому встановлений пароль, розкладний ніж з пластиковою ручкою чорного кольору, металевий мультифункціональний набір (ніж, викрутка та плоскогубці) марки «TRAVELER» в корпусі сірого кольору в чохлі коричневого кольору, викрутку з пластиковою ручкою зеленого кольору - скасувати.

Речові докази:

пластикова порожня пляшка енергетика «Пітбуль», чорного кольору об`ємом 0,5 літри, дві скляні кружки, чотири недопалки, труси чоловічі сірого кольору, 1 слід папілярного узору, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

підсумки військові зеленого кольору, пара чоловічих кросівок чорного кольору, ноутбук «Toshiba» з зарядним пристроєм, 1000 гривень (номіналом 1 купюра 500 гривень, 2 купюри номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень), 2 блокноти із записами, пластиковий блок відеореєстратора чорного кольору, мобільний телефон «Ксіомі Редмі 5А» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_6 , імей 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 , сім карта оператору «Київстар» с/н НОМЕР_9 , мобільний телефон «Хонор» в корпусі світло зеленого кольору, імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , на якому встановлений пароль, розкладний ніж з пластиковою ручкою чорного кольору, металевий мультифункціональний набір (ніж, викрутка та плоскогубці) марки «TRAVELER» в корпусі сірого кольору в чохлі коричневого кольору, викрутка

з пластиковою ручкою зеленого кольору, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути законному власнику ОСОБА_7 , за належністю;

мобільний телефон «Honor X8a» в корпусі світло-зеленого кольору, який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та відповідно до гарантійної розписки передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 - залишити законному власникові за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1