Справа № 464/2436/24
пр.№ 1-кп/464/173/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на строк, що не перевищує шістдесят днів, оскільки такий закінчується та на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 30 травня 2025 року включно, з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід продовжити обвинуваченому, поза як жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна; дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я та матеріальний стан, те, що останній не одружений, не працює, жодних осіб на утриманні не має, раніше судимий; те, що на даний час судом не досліджено усіх доказів, не допитано свідків; та свідчать про наявність ризиків того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду (вказаний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винуватим, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися від суду з метою уникнення покарання); незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні (вказаний ризик обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, свідки судом ще не допитані, а надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно обвинуваченого); вчинити інше кримінальне правопорушення (вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, неодружений, підозрюється у систематичному вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про високий ризик продовження злочинної діяльності у випадку перебування його на свободі).

Також судом враховано, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території держави введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, а тому тимчасово не контролюється уся лінія державного кордону.

Тому для запобігання вказаних ризиків, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 05 липня 2025 року, включно.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, його майновий стан, який не має постійного місця роботи та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що застава у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни останньому запобіжного заходу, оцінені судом у сукупності із іншими обставинами, однак такі дані не є достатніми для переконання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому у їх клопотанні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 05 липня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560(шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м.Львова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1