печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000662 від 04.03.2025.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000662 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 обіймаючи посаду директора Державного підприємства «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» (, далі - ДП «ЦСЕНСМ»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи з метою особистого незаконного збагачення, за попередньою змовою із заступником директора ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_5 та невстановленими особами, маючи корисливий мотив та умисел на отримання неправомірної вигоди для себе та вказаних осіб у великому розмірі, використовуючи своє службове становище, одержав неправомірну вигоду у великому розмірі від інвестора ТОВ «ЗАХІД ЕКОЛАЙТ» () - ОСОБА_6 за укладення договору про спільну діяльність - обробку земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0175 площею 244.3708 га, за наступних обставин.

Згідно Статуту ДП «ЦСЕНСМ» у новій редакції затвердженого наказом Фонду державного майна України № 15 від 07.01.2025, ДП «ЦСЕНСМ» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України, зареєстроване за адресою: вулиця Ямська, будинок 32, місто Київ.

Пунктом 3.1 Статуту визначено, що метою діяльності ДП «ЦСЕНСМ» є отримання прибутку за рахунок підприємницької, торговельної та інших видів діяльності. ДП «ЦСЕНСМ» створене з метою сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу сільськогосподарських рослин, насіння і садивного матеріалу лісових, декоративних та лікарських рослин, а також сільськогосподарського виробництва та надання послуг у сфері сільськогосподарського господарства.

Статутом ДП «ЦСЕНСМ» визначено компетенцію Директора, а саме:

- представляти Підприємство без довіреності в його відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, вести переговорів, самостійно укладати та підписувати від імені Підприємства, будь-які угоди, договори, контракти та інші правочини;

- здійснювати управління та вирішувати всі питання поточної діяльності Підприємства;

- реалізувати фінансову, інвестиційну, інноваційну, технічну та цінову політику Підприємства;

- видавати накази, розпорядження та інші організаційно-розпорядчі документи щодо діяльності Підприємства;

- видавати розпорядження та/або вказівки, які є обов`язковими для виконання усіма особами, які знаходяться у трудових відносинах із Підприємством, та усіма уповноваженими представниками Підприємства;

- розпоряджатися майном та коштами Підприємства з урахуванням обмежень;

- приймати рішення про прийняття на роботу в Підприємство та звільнення з роботи працівників Підприємства;

- приймати рішення про вчинення господарських зобов`язань (правочинів), підписання (укладання), зміну та розірвання договорів (угод, контрактів), за винятком тих, на вчинення яких відповідно до Статуту та/або чинного законодавства України.

ОСОБА_4 обіймає посаду директора ДП «ЦСЕНСМ» на підставі контракту від 30.05.2024 укладеного між ним та ДП «ЦСЕНСМ» в особі члена наглядової ради ОСОБА_7 .

Згідно контракту від 30.05.2024 укладеного між ОСОБА_4 та ДП «ЦСЕНСМ», керівник:

- здійснює поточне керівництво Підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, має право:

- діяти від імені Підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;

- укладати господарські та інші угоди;

- видавати доручення;

- відкривати рахунки в банках;

- користуватися правом на розпорядження коштів Підприємства, накладати на працівників стягнення;

- в межах компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників.

Таким чином, посада яку обіймає ОСОБА_4 , пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, внаслідок чого та відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 і п. 2 примітки до ст. 368 КК України він є службовою особою.

У свою чергу, ОСОБА_6 , який згідно договору інвестування від 03.01.2025 являється інвестором ТОВ «ЗАХІД ЕКОЛАЙТ» (), що зареєстроване за адресою: Волинська область, Луцький район, село Милушин, вулиця Хутірська, будинок 1, одним із видів діяльності якого є

01.19 «Вирощування інших однорічних і дворічних культур» та інше, здійснював пошук потенційно привабливих для оренди земельних ділянок з метою укладення в подальшому відповідного договору.

На початку лютого місяця 2025 року, ОСОБА_6 з метою реалізації права на отримання в оренду земельної ділянки для здійснення господарської та інвестиційної діяльності, через свого знайомого ОСОБА_8 , звернувся до ДП «ЦСЕНСМ» для отримання відомостей про наявність у підприємства відповідної земельної ділянки, яку б він міг взяти в оренду.

У подальшому, у період часу не пізніше 07.02.2025 (більш точний час та обставини досудовим розслідуванням та під час судового розгляду не встановлено), у директора ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_4 процесі виконання службових обов`язків виник умисел, направлений на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, шляхом надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває в постійному користуванні підприємства та належать Державі, в користування шляхом «прихованої» оренди, тобто маскуючи це під виглядом укладення договору спільної діяльності щодо обробки земельної ділянки, оминаючи встановлений Законом України «Про оренду землі» порядок оренди земель, які перебувають у державній власності.

Достовірно знаючи, що у ДП «ЦСЕНСМ», на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ЯЯ № 033265 від 13.03.2006 виданого Луцьким районним відділом земельних ресурсів, у постійному користуванні перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0175 площею 244.3708 га, з цільовим призначенням 01.09 «Для дослідних і навчальних цілей» розташована в адміністративно-територіальних межах Волинської області, Луцького району, Торчинська селищна рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 228 ОСОБА_4 вирішив використати указану земельну ділянку для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 в цей же період часу, перебуваючи у невстановленому місці та за невстановлених обставин, розуміючи що самостійно не зможе довести свій злочинний умисел до кінця, вступив у попередню змову на вчинення злочину із заступником директора ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_5 , та іншими невстановленими на цей час особами та домовився з ними про те, що ОСОБА_5 висловить ОСОБА_6 прохання надати їм неправомірну вигоду за вчинення ними з використанням влади та зумовленого посадою службового становища дій, спрямованих на забезпечення передачі ОСОБА_6 земельної ділянки державної власності для обробітку, контактуватимуть з ОСОБА_6 з питань укладенні договору спільної діяльності та надання ним неправомірної вигоди та у подальшому отримають неправомірну вигоду.

07.02.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена особа зустрілись з ОСОБА_8 в приміщенні кафе, розташованому на АДРЕСА_1 , більш точну адресу не встановлено, де приблизно о 12 год 00 хв на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 через третіх осіб - ОСОБА_8 , висловив ОСОБА_6 прохання надати йому, ОСОБА_4 та невстановленій особі, неправомірну вигоду за забезпечення укладення з ОСОБА_6 договору про спільну діяльність - обробку земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0175 площею 244.3708 га (з яких 221.4852 - рілля) та про поставку майбутнього врожаю.

Згідно висловленого прохання, укладення договору передбачало офіційну та неофіційну частини. Так, вартість оренди зазначеної ділянки за сезон складала 150 доларів США за 1 га, з яких 100 доларів США офіційно сплачувалося через банківські рахунки державного підприємства, а 50 доларів США за 1 га неофіційно у вигляді готівки необхідно було передати їм до моменту підписання договору, що виходячи із розміру обраної ділянки становить 11 000 доларів США.

25.03.2025 приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_6 в приміщенні ресторану SHO за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 18.

Під час зустрічі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, підтвердив ОСОБА_6 свою обізнаність в умовах укладення договору, запевнив останнього у своїй підтримці та гарантіях дотримання угоди в разі підписання договору. У відповідь на прохання про зменшення суми неправомірної вигоди, ОСОБА_4 не заперечив, та повідомив ОСОБА_6 , щоб той поспілкувався з цього приводу із ОСОБА_5 та невстановленою особою.

26.03.2025 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу зустрівся з ОСОБА_6 в кабінеті який займає ОСОБА_4 у приміщенні ДП «ЦСЕНСМ» за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7. Під час зустрічі, ОСОБА_6 нагадав ОСОБА_5 про отриманий дозвіл від ОСОБА_4 зменшити суму неправомірної вигоди, однак той, у відповідь посилаючись на невстановлену особу, відмовив.

Після цього, дочекавшись приїзду ОСОБА_4 , останній у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , підписав два примірники Договору № 44-1/2025-Ф про поставку майбутнього врожаю між ДП «ЦСЕНСМ» та ТОВ «ЗАХІД ЕКОЛАЙТ» від 14.03.2025, передавши їх ОСОБА_6 , чим забезпечив позитивний результат розгляду питання про укладення договору спільної діяльності на користь ОСОБА_6 .

Того ж дня, 26.03.2025 приблизно о 16:13 хв. перебуваючи на території паркувального майданчика біля приміщення БЦ «Carnegie Center» за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7, діючи за попередньою змовою, на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 для себе, ОСОБА_4 та невстановленої на цей час особи неправомірну вигоду в сумі 11 000 доларів США за забезпечення укладення з ОСОБА_6 договору про спільну діяльність - договору поставки майбутнього урожаю із земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0175 площею 244.3708 га (з яких 221.4852 - рілля).

За викладених обставин, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена особа одержали від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 11 000 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 26.03.2025 становило 457 208 грн, та відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 КК України є великим розміром, оскільки в двісті і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за можливість укладення договору з ОСОБА_6 про спільну діяльність - договору поставки майбутнього урожаю із земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0175 площею 244.3708 га.

26.03.2025 о 22 год. 18 хв. ОСОБА_5 було затримано уповноваженою службовою особою на підставі та у порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

26.03.2025 о 22 год. 57 хв. ОСОБА_4 було затримано уповноваженою службовою особою на підставі та у порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

27.03.2025 ОСОБА_4 на підставі та у порядку передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27.03.2025 ОСОБА_5 на підставі та у порядку передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26.03.2025 в період часу з 18 год. 40 хв. по 19 год. 24 хв. у порядку ч. 3 ст. 233, ст. 234 КПК України у зв`язку із невідкладним випадком, до постановлення ухвали слідчого судді, проведено обшук автомобіля марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 білого кольору, яким користується ОСОБА_4 .

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено:

- наказ № 39-4/ТМ ДП «ЦСЕНСМ» на 1 арк.

- довіреність на транспортний засіб від 23.07.2024 на 1 арк.

- автомобіль марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У Єдиному реєстрі довіреностей, зазначено, що 03.02.2024 ОСОБА_10 надала довіреність (бланк HTC 08245, номер в ЄРД 57722336) на користування та розпорядження автомобілем LEXUS LX 570 VIN: НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 з терміном дії до 03.02.2028 року.

Згідно інформації, наведеної в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у червні 2024 року ОСОБА_4 отримав позичку у вигляді автомобіля LEXUS LX 570 2016 року випуску від ОСОБА_9 .

Разом із тим, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 є фактичним власником автомобіля марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , та будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою приховування інформації про набуття в період військового стану транспортного засобу елітного автомобіля.

Про вказане свідчить те, що Lexus LX570, білого кольору, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 придбаний у власність ОСОБА_9 16.07.2024 за 2 234 000,00 грн. у той же час останній офіційний дохід остання отримувала 01.10.2021 від АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", .

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно довіреності виданої ОСОБА_9 ОСОБА_4 , останній може прямо чи опосередковано вчиняти щодо зазначеного автомобіля дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним.

У пункті 2 примітки до ст. 368-5 КК України, зазначено, що під набуттям активів слід розуміти набуття їх особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Пунктом 3 зазначеної примітки визначено, що під активами слід розуміти грошові кошти (у тому числі готівкові кошти, кошти, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах), інше майно, майнові права, нематеріальні активи, у тому числі криптовалюти, обсяг зменшення фінансових зобов`язань, а також роботи чи послуги, надані особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до положень Кодексу, відносяться до тяжкого, у разі визнання підозрюваного винуватим, з урахуванням його ролі у вчиненні цих правопорушень, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, з конфіскацією майна.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність та зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 26.03.2025 в ході проведення обшуку автомобіля марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 білого кольору, яким користується ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000662 від 04.03.2025, а саме на актив підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді автомобіля марки LEXUS LX 570 реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , оскільки він може прямо чи опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним, що на праві власності належить ОСОБА_9 , з метою забезпечення конфіскації майна, як можливого виду додаткового покарання та запобігання можливості його приховування, зникнення, втрати чи передачі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1