Справа № 138/1413/25
Провадження №:1-кс/138/477/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження №0000366 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана вище скарга, яка мотивована тим, зокрема, що слідчим СВ Могилів-Подільського РВП ОСОБА_6 30.04.2025 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000366 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 ККУ, у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. З даною постановою скаржник не згодна та вважає, що вона є передчасною, а тому її слід скасувати, оскільки під час досудового розслідування не допитані в якості свідків особи зазначені у заяві зареєстрованої в Могилів-Подільському РВП за №М-3466, не допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка мала б повідомити чи уповноважувала вона ОСОБА_8 утримувати її курей обійстя по вул. Шевченка, 88, не з`ясовано наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень на лівій нозі (у своїх пояснення він зазначив, що ОСОБА_10 під час інциденту вдарила його палицею в область лівої ноги і він, за для уникнення бійки, вимушений був долонею відштовхнути останню від себе), не розслідувано факту та не надано юридичної оцінки діям ОСОБА_9 ст.128 КК України, якщо допустити, що ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження в результаті падіння від поштовху її ОСОБА_9 , не взято до уваги покази свідка ОСОБА_12 , яка показала, що напередодні конфлікту бачила ОСОБА_5 , яка йшла закривати курей на обійстя по вул. Шевченка,88, чула крики, після чого бачила ОСОБА_5 , яка йшла тримаючись за руку та груди, факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень до конфлікту чи після нього, виключається, факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень від іншої особи до конфлікту чи після нього, виключається, факт фізичного контакту ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який мав місце при обставинах описаних в оскаржуваній постанові ніким не оспорюється, дата, час спосіб та особа ОСОБА_9 , яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_5 зафіксований працівниками поліції, висновок слідчого викладений у оскаржуваній постанові про отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок само падіння є не прийнятним, оскільки виключається висновком СМЕ №109/37 від 09.10.2024 та показами самого ОСОБА_9 , який вказував, що долонею відштовхнув потерпілу, бо та нанесла йому удар палицею в ліву ногу, тому само падіння виключається, у останньому слідчому експерименті потерпіла вказала, що отримала від ОСОБА_9 удар ногою коли знаходилась на колінах ще і зігнутою до землі (так за коси утримував її ОСОБА_9 ), однак у вказаному слідчому експерименті експертом здійснено вимір від земної поверхні до зламаного ребра не в такому положенні в якому була потерпіла в момент нанесення її удару, а як наказав її експерт, вона випрямилась на колінах. Враховуючи вказані недоліки досудового розслідування постанову слідчого від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження представник скаржника просив скасувати.

Представник скаржника в судовому засіданні зазначив, що мала місце подія, встановлені особи учасники події. ОСОБА_9 у своїх показах вказує, що ОСОБА_5 вдарила його палицею та він захищаючись її утримував і можливо штовхнув, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. По справі було проведено експертизу, встановлено, що ушкодження середньої тяжкості, перелом ребра. Разом з тим, при останньому слідчому експерименті, коли був присутній експерт, ОСОБА_5 показала, як це було, але їй експерт сказав, що вона стала на коліна і випрямилась, тобто відстань коли вона випрямлена була більша, близько 60 сантиметрів та при таких обставинах експерту здалось, що дуже важко нанести тілесні ушкодження. Тобто, ОСОБА_5 стала так, як їй сказав сам експерт і саме з таких вихідних даних було зроблено заміри від земної поверхні до її ребра. Разом з тим, вона заперечувала, що саме так все було, але експерт настояв на своєму. ОСОБА_9 стверджує, що вона його вдарила палицею по нозі, то так як це твердий предмет, мали бути би якісь тілесні ушкодження, однак слідчий дану обставину не перевіряв. Крім того, у своїй постанові слідчий зробив висновок, що події не було, оскільки ОСОБА_5 впала з висоти власного зросту. Також, підтримав усі викладені у скарзі недоліки досудового розслідування.

Прокурор заперечувала щодо задоволення вимог скарги мотивуючи це тим, зокрема, що вона необґрунтована та невмотивована. Підстав для скасування постанови слідчого немає. Під час досудового розслідування були допитані усі особи, які були свідками вчиненого кримінального правопорушення. Та обставина, чи уповноважувала ОСОБА_7 утримувати своїх курей ОСОБА_5 немає ніякого значення для встановлення обставин вказаної події. Щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , то подія сталась ще 17.09.2024, а тому на даний час вже втрачена можливість для проведення судово-медичної експертизи для їх встановлення. Спершу досудове розслідування проводилось за ст.125 КК України, однак після проведення судово-медичної експертизи було здійснено перекваліфікацію на ст.122 КК України. Будь-яких інших заяв не було, зокрема, і щодо ст.128 КК України. Свідок ОСОБА_13 була допитана та надала свої пояснення. Сам факт наявності конфлікту між вказаними особами не заперечується слідством. При зазначені у постанові того факту, що ОСОБА_5 впала з висоти власного зросту, слідчий мав на увазі те, що таке падіння відбулось від поштовху ОСОБА_9 , а не самостійно, як це вважає представник скаржника. Щодо проведення слідчого експерименту за участі експерта, то у експерта є більше досвіду стосовно того, яким чином могли бути заподіяні тілесні ушкодження за вказаних обставин. Чи дійсно експерт вказував ОСОБА_5 як саме стати прокурору невідомо, так як вона при вказаних слідчих діях присутня не була.

Заслухавши думку представника скаржника та прокурора, дослідивши зміст скарги з додатками, матеріали кримінального провадження №0000366 від 24.09.2024, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, рішення про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих дій і негласних слідчих дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є одним зі способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (дізнавачем) всіх зібраних та перевірених доказів. Стаття ж 110 КПК України передбачає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального правопорушення слідує, що провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження внаслідок само падіння з висоти власного зросту, оскільки у ОСОБА_9 відсутній умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, що підтверджується його показами та показами свідків та діями на які останній вказував під час досудового розслідування, а саме, те що ОСОБА_9 відштовхнув ОСОБА_5 для припинення нанесення йому тілесних ушкоджень, а не наніс удари. Перелом другого ребра правової половини грудної клітини по середньо-ключичній лінії ОСОБА_5 маловірогідно міг утворитись при обставинах на які посилається потерпіла ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту, а саме при знаходженні її тіла на колінах у вертикальному положенні, відстань знизу до даного другого ребра складає 62 см, при цьому нападник з її слів лівою рукою її тримав за волосся (тобто його тіло було зафіксовано біля її тіла), при такому розташуванні потерпілої та нападаючого нанести удар носком ноги на висоту 62 см, майже не можливо.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що під час досудового розслідування були допитані усі особи, які могли бути свідками у даному кримінальному провадженні, а та обставина чи уповноважувала ОСОБА_7 . ОСОБА_8 утримувати її курей по вул. Шевченка, 88, жодного значення для розслідування даного провадження немає. Також, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що зважаючи на дату події, а саме 17.09.2024, встановити наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 на даний час вже неможливо.

Разом з тим, щодо обставин проведення слідчого експерименту про які зазначає представник скаржника, то слідчий суддя дійшла висновку, що дійсно наявні обґрунтовані сумніви у висновку експерта при проведенні судово-медичної експертизи, так як з відеозапису слідчого експерименту та протоколу проведення слідчого експерименту слідує, що ОСОБА_8 стала на коліна так, як їй сказав про це сам експерт і саме з такого положення було зроблено заміри від земної поверхні до її ребра і за результатами вказаних обставин експертом було зроблений відповідний висновок про те, що нанести удар носком ноги на висоту 62 см майже не можливо. Під час проведення слідчого експерименту потерпіла не користувалась правовою допомогою, а в скарзі уже категорично заперечує, що при нанесені їй удару вона була саме у тому положенні в якому експерт робив заміри та ствердужує, що перебувала у зовсім іншому положенні. При цьому, дані обставини можливо з`ясувати шляхом додаткового допиту потерпілої з цього приводу та у разі необхідності проведення повторного слідчого експерименту та судово-медичної експертизи.

Також, слідчим необґрунтовано у своїй постанові про закриття кримінального провадження відсутність підстав для зміни правової кваліфікації на ст.128 КК України, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_8 внаслідок чого вона впала, що ним не заперечується і слідчим зроблено висновок, що саме внаслідок такого падіння потерпіла отримала тілесні ушкодження.

Крім того, згідно висновків експертів №109/37 та №50/20 експерт виключає можливість утворення тілесних ушкоджень в результаті поштовху долоневої поверхні руки, а також внаслідок падіння з висоти власного зросту. Тобто, висновок слідчого про утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, не підтверджується зазначеними висновками експерта.

Таким чином, слідчим не встановлено, поза розумним сумнівом, як дійсно ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.

Також, не надано оцінку показам свідка ОСОБА_12 , в сукупності з показами потерпілої, оскільки свідок зазначала, що чула шум та крики, зокрема, чула, що ОСОБА_14 кричала своєму чоловіку, щоб він «не бив» та «залишив», а потім бачила, як ОСОБА_8 прямувала до свого будинку тримаючись за руку та груди.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2025.

Керуючись ст.303-307, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000366 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000366 від 24.09.2024 повернути до Могилів-Подільського РВП ГУНП України у Вінницькій області для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 24.06.2025 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1