Справа № 953/4676/25
н/п 1-кс/953/3888/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000482 від 05.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньої спеціальної освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, що СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025.

Так, Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно- адміністративних одиниць.

У Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.1997 № 3-зп зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України. Зокрема, положеннями ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі ст. 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. За ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано- Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькою конвенцією 1907 року, Конвенцією про захист цивільного населення під час війни 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981 № 36/103 та Резолюціями - 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету, 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави. Крім того, у ст. ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 (XXIX) від 14.12.1974, зокрема, визначено, що ознаками агресії є: - застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; - застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: - вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; - бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; - блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; - напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; - застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; - дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; - засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них. Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 04.04.2025 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Харківської області виник кримінальний протиправний умисел спрямований на поширення інформації про переміщення, рух та розташування ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до закону України, за можливості його ідентифікації на місцевості вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому, не пізніше 04.04.2025 на виконання свого кримінального протиправного умислу ОСОБА_6 встановив зв`язок у застосунку "Telegram" використовуючи акаунти з номерами телефонів « НОМЕР_1 » « НОМЕР_2 » із невстановленою особою, що використовує невстановлений аккаунт підписаний як « ОСОБА_7 ».

Надалі, не пізніше 04.04.2025 ОСОБА_6 залучив до вищевказаної діяльності свого неповнолітнього брата - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, не пізніше 04.04.2025 у ОСОБА_8 на території Харківської області виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення, рух та розташування ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до закону України, за можливості його ідентифікації на місцевості вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому, не пізніше 04.04.2025 на виконання свого кримінального протиправного умислу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 встановив зв`язок у застосунку "Telegram" використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » із невстановленою особою, що використовує невстановлений аккаунт підписаний як « ОСОБА_9 ».

Надалі, не пізніше 04.04.2025, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 », отримав завдання про збір інформації на території с. Верхній Салтів Чугуївського району Харківської області щодо наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

В подальшому, 04.04.2025 ОСОБА_8 на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", направився від м. Лозова Лозівського району Харківської області до м. Харкова залізничним транспортом. В подальшому ОСОБА_8 замовив таксі з м. Харкова до с. Верхній Салтів Чугуївського району Харківської області.

Надалі, ОСОБА_8 04.04.2025 перебуваючи у с. Верхній Салтів Чугуївського району Харківської області, в тому числі по вулиці Салтівська здійснив збір інформації щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_4, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України.

Надалі, з 23 год. 26 хв. 04.04.2025 по 00 год. 20 хв. 05.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Харків здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень та відеозаписів невстановленій особі, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_4, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України по вулиці Салтівська у с. Верхній Салтів Чугуївського району Харківської області.

Надалі, 07.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у Харківській області здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень ОСОБА_6 у застосунку "Telegram" на аккаунт з номером телефону « НОМЕР_2 », щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_4, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України по вулиці Салтівська у с. Верхній Салтів Чугуївського району Харківської області.

Надалі, о 19 год. 58 хв. 10.04.2025, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , отримав завдання про збір інформації на території м. Дніпра з географічними координатами НОМЕР_4, щодо наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

В подальшому з 19 год. 58 хв. по 22 год. 27 хв. 10.04.2025 ОСОБА_8 у застосунку "Telegram" до виконання вищевказаного поставленого завдання намагався залучити ОСОБА_6 на що останній погодився, однак 11.04.2025 ОСОБА_6 до виконання завдання не приступив разом із ОСОБА_8 .

В подальшому, 11.04.2025 ОСОБА_8 на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", направився від м. Лозова Лозівського району Харківської області до м. Дніпра залізничним транспортом. В подальшому ОСОБА_8 , прибувши у м. Дніпро до залізничного вокзалу замовив таксі із вокзалу за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11 до супермаркету АТБ за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 21А.

Надалі, у період з 09 год. 15 хв. по 15 год. 51 хв. 11.04.2025 ОСОБА_8 11.04.2025 перебуваючи у м. Дніпро по вул. Січових Стрільців, проспект Дмитра Яворницького, Кельнський бульвар, вул. Барикадній, Виконкомівській, вул. Шевченка, вул. Старокозацька, здійснив збір інформації щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_5, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України.

Надалі, у період з 13 год. 05 хв. по 14 год. 02 хв. 11.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Дніпро здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень та відеозаписів невстановленій особі, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_5, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України, поблизу перехрестя вулиць Шевченка та Виконкомівській та Кельнський бульвар у м. Дніпро, по вулиці Січових Стрільців в бік проспекта Дмитра Яворницького, по вулиці Шевченка в бік вул. Січових Стрільців, по вулиці Січових Стрільців в бік вул. Старокозацька у м. Дніпрі.

Надалі, о 20 год. 22 хв. 12.04.2025, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , отримав завдання про збір інформації на території м. Дніпра з географічними координатами НОМЕР_5, з метою фіксації наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

В подальшому з 10 год. 19 хв. по 13 год. 13 хв. 13.04.2025 ОСОБА_8 у застосунку "Telegram" намагався залучити до виконання вищевказаного поставленого завдання ОСОБА_6 на що останній погодився, однак 14.04.2025 ОСОБА_6 до виконання завдання не приступив разом із ОСОБА_8 .

В подальшому, 14.04.2025 ОСОБА_8 на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", направився від м. Лозова Лозівського району Харківської області до м. Дніпра залізничним транспортом. В подальшому ОСОБА_8 , прибувши у м. Дніпро до залізничного вокзалу замовив таксі із вокзалу за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11 до магазину Фокстрот за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, буд.2.

Надалі, у період з 11 год. 58 хв. по 12 год. 35 хв. 14.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Дніпро по вул. Ламана, узвіз Крутогірний, площа Успенська, вул. Ливарна, площа Успенська, Січеславська Набережна здійснив збір інформації щодо відсутності сил оборони України залучених до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України.

Надалі, у період з 11 год. 51 хв. по 12 год. 05 хв. 14.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Дніпро здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень та відеозаписів невстановленій особі, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", щодо відсутності сил оборони України та інших об`єктів по вул. Ламана, узвіз Крутогірний, площа Успенська, вул. Ливарна, площа Успенська, Січеславська Набережна у м. Дніпрі.

Надалі, о 17 год. 48 хв. 17.04.2025, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , отримав завдання про збір інформації на території м. Лозова Лозівського району Харківської області поблизу приміщення пошти "Delivery" за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Севастопольський, 2 з метою фіксації наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

В подальшому з 17 год. 48 хв. 17.04.2025 по 14 год. 00 хв. 18.04.2025 ОСОБА_8 намагався залучити до виконання вищевказаного поставленого завдання ОСОБА_6 на що останній погодився.

В подальшому, 18.04.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою згодою з корисливих мотивів на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", направились до приміщення пошти "Delivery" за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Севастопольський, 2 з метою фіксації наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

Надалі, у період з 14 год. 00 хв. по 14 год. 05 хв. 18.04.2025 ОСОБА_8 на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram" , з корисливих мотивів, діючи за попередньою згодою з ОСОБА_6 , який забезпечував можливість ОСОБА_8 здійснювати безперешкодну відеозйомку, здійснив збір інформації щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_4, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України , поблизу приміщення пошти "Delivery" за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Севастопольський, 2.

Надалі, у період з 14 год. 42 хв. по 15 год. 30 хв. 18.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Лозова Харківської області здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень та відеозаписів невстановленій особі, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", щодо наявності сил оборони України та інших об`єктів поблизу приміщення пошти "Delivery" за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Севастопольський, 2.

Надалі, о 20 год. 07 хв. 23.04.2025, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , отримав завдання про збір інформації на території м. Павлоград Дніпропетровської області поблизу вул. Ганни Світличної та в районі з географічними координатами НОМЕР_6 та НОМЕР_7, з метою фіксації наявності сил оборони України та інших об`єктів на місцевості.

В подальшому з 20 год. 17 хв. по 22 год. 31 хв. 23.04.2025 ОСОБА_8 у застосунку "Telegram" намагався залучити до виконання вищевказаного поставленого завдання ОСОБА_6 на що останній погодився, однак 24.04.2025 ОСОБА_6 до виконання завдання не приступив разом із ОСОБА_8 .

В подальшому, 24.04.2025 ОСОБА_8 на виконання поставленого завдання від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", направився від м. Лозова Лозівського району Харківської області до м. Павлоград Дніпропетровської області залізничним транспортом.

В подальшому, не пізніше 08 год 07 хв. ОСОБА_8 , прибув у м. Павлоград Дніпропетровської області.

Надалі, у період з 08 год. 07 хв. по 13 год. 58 хв. 24.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області по вул. Ганни Світличної та в районі з географічними координатами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 здійснив збір інформації щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_5, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України.

Надалі, у період з 09 год. 37 хв. по 14 год. 12 хв. 24.04.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області здійснив поширення інформації у вищевказаний спосіб шляхом надсилання повідомлень та відеозаписів невстановленій особі, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , у застосунку "Telegram", щодо сил оборони України та інших об`єктів, які використовуються військовою частиною ЗСУ, приданою до ІНФОРМАЦІЯ_5, залученою до надання збройної відсічі збройній агресії РФ проти України, по АДРЕСА_3 та в районі з географічними координатами НОМЕР_6 та НОМЕР_7.

Крім того, поширена ОСОБА_8 інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Крім того, ОСОБА_8 , використовуючи аккаунт у застосунку "Telegram", з номером телефону « НОМЕР_3 » від невстановленої особи, аккаунт якої підписаний як « ОСОБА_9 » , отримав завдання щодо продовження збору інформації щодо сил оборони України за попередньою змовою із ОСОБА_6 .

Однак, 15.05.2025 протиправна діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 припинена у зв`язку із затриманням представниками правоохоронного органу.

О 19 год 09 хв. 15.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України та 15.05.2025 о 21:55 год. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення НСРД № 70/6-1047т від 02.05.2025, 70/6-982т від 25.04.2025, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №17/6/1/1-1200нт від 04.05.2025, № 70/5/6-1714 від 13.05.2025, протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 від 15.05.2025, протоколом затримання ОСОБА_6 від 15.05.2025, протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 від 15.05.2025, протоколом затримання ОСОБА_8 від 16.05.2025, протоколом огляду від 15.05.2025 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2025.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

При розгляді клопотання з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання надає добровільно, до нього не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, практику Європейського суду, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

15.05.2025 о 19 год 09 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

15.05.2025 о 21:55 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, тобто у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування військового формування утвореного відповідно до закону України, за можливості його ідентифікації на місцевості вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 3 ст. 114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які предмети, речі та документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Крім того, також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Тому, доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

При цьому, суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення якого повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів, які б вказували на неможливість підозрюваного перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000482 від 05.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 13 липня 2025 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майора юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 13 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1