УХВАЛА

іменем України

25.08.2025

Справа № 331/4657/25

Провадження № 1-кс/331/1641/2025

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0001192, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2025 за підозрою

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України про арешт майна -,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001192 від 04.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

17.01.2023 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 за ч.5 ст.1111 КК України.

25.07.2025 слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області за погодженням із прокурором який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, складено повідомлення про підозру, а 29.07.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

04.08.2025 процесуальним керівником матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000107 17.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме кримінальне провадження №0001192.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія м. Приморськ та Приморської міської територіальної громади Бердянського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 26.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Не пізніше травня 2023 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), невстановленими особами з числа окупаційної адміністрації рф у м. Приморськ, Бердянського району, Запорізької області ОСОБА_4 запропоновано, всупереч передбачених Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» порядку, зайняти посаду «начальника отдела культуры, туризма, спорта и молодёжной политики», пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «Военно-гражданская администрация Приморского района Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території м. Приморськ, Бердянського району, Запорізької області, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, м. Приморськ, вул. Банкова, буд. 110, на що останній надав добровільну згоду.

Після цього, не пізніше 30 травня 2023 року ОСОБА_4 призначено на посаду «начальника отдела культуры, туризма, спорта и молодёжной политики», пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «Военно-гражданская администрация Приморского района Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території м. Приморськ, Бердянського району, Запорізької області, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, м. Приморськ, вул. Банкова, буд. 110.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер майна: НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності 1/2, належить квартира, загальна площа (кв.м.) 44,6, за адесою: АДРЕСА_1 .

Згідно з реєстраційною карткою ТЗ щодо підозрюваного встановлено, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано транспортний засіб марки «Opel Vectra», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 ».

Відповідно до ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні рухомим та нерухомим майном ОСОБА_4 призведе до перереєстрації вказаного нерухомого та рухомого майна на іншу особу та призведе до неможливості забезпечити його конфіскацію. Прохає суд накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001192 від 04.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

25.07.2025 слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області за погодженням із прокурором який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, складено повідомлення про підозру, а 29.07.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, а саме:

- Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер майна: НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності 1/2, належить квартира, загальна площа (кв.м.) 44,6, за адресою: АДРЕСА_1 .

-Згідно з реєстраційною карткою ТЗ щодо підозрюваного встановлено, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано транспортний засіб марки «Opel Vectra», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 ».

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно, може бути продано чи оформлено на іншу особу.

Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тому у частині задоволення клопотання щодо накладення арешту, шляхом заборони розпорядження приватного нерухомого майна ОСОБА_4 : квартири, загальна площа (кв.м.) 44,6, за адресою: АДРЕСА_1 ., яка належить на праві спільної часткової власності 1/2, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання необхідно відмовити.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0001192, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме:

- об`єкт рухомого майна: транспортний засіб марки «Opel Vectra», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 ».

Накласти арешт на майно, шляхом заборони відчуження нерухомого майна ,яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- об`єкт нерухомого майна: 1/2 квартири, реєстраційний номер майна: 4259048, загальна площа (кв.м.) 44,6, за адресою: АДРЕСА_1 ;

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5