У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001538 від 27.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , обшуку від 27.05.2025, а саме: -мобільний телефон марки «iPhone X» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спец.пакету № WAR 0121680; -особисті речі, а саме: окуляри, ключі від домофону, колонка, гаманець, три пари шнурків, 3 банківські карти, які поміщені до спец. пакету № PSP 2154273; - ключі від квартири, які поміщено до спец.пакету № WAR 0121682.

На обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 від 27.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких заборонено як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:55 години 27.05.2025, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідування місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, незаконно придбав 2 згортки обернених у липку стрічку синього кольору, в середині кожного з яких знаходяться поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого міститься кристалоподібна речовина, обіг якої заборонено - PVP, які ОСОБА_5 почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» (місця для таємного зберігання наркотичних засобів) на території Солом`янського району м. Києва.

В подальшому ОСОБА_5 , зберігаючи при собі 2 згортки обернених у липку стрічку синього кольору в середині кожного з яких знаходяться поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого міститься кристалоподібна речовина, обіг якої заборонено - PVP, помістивши їх до своєї наплічної сумки, яку утримував при собі, почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» (місця для таємного зберігання наркотичних засобів) на території Солом`янського району м. Києва.

В подальшому, 27.05.2025 о 15:55 годині ст. о/у СКП ВП № 1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Шепелєва, 18, виявлено ОСОБА_5 , який при собі незаконно зберігав 2 згортки обернених у липку стрічку синього кольору в середині кожного з яких знаходяться поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого міститься кристалоподібна речовина, обіг якої заборонено - PVP, з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» (місця для таємного зберігання наркотичних засобів) на території Солом`янського району м. Києва.

Так, 27.05.2025 о 18:43 годині (фактичний час затримання 15:55 година 27.05.2025) за адресою: м. Київ, вул. М. Шепелєва, 18, в порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено обшук затриманого в результаті проведення якого у ОСОБА_5 з сумки вилучено 2 згортки обернених у липку стрічку синього кольору в середині кожного з яких знаходяться поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого міститься кристалоподібна речовина, обіг якої заборонено - PVP, з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» (місця для таємного зберігання наркотичних засобів) на території Солом`янського району м. Києва.

Відповідно до висновку експерта ІСТЕ СБ України від 28.05.2025, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору (об. № 1), яка містилась в сейф-пакеті № WAR 0121713, у своєму складі містить PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1 -он).

Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору (об. № 2), яка містилась в сейф-пакеті № WAR 0121683, у своєму складі містить PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он).

PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Маси PVP в кристалічних речовинах складають: 0,387 г (об. № 1), 0,352 г (об. № 2). Загальна маса PVP, що міститься кристалічних речовинах (об. №№ 1, 2) складає 0,739 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (зі змінами) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 №188» що до 0,15 г PVP є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

Так, 27.05.2025 о 18:43 годині (фактичний час затримання 15:55 година 27.05.2025) за адресою: м. Київ, вул. М. Шепелєва, 18, в порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено обшук затриманого в результаті проведення якого у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено наступне, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone X» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спец.пакету № WAR 0121680;

- особисті речі, а саме: окуляри, ключі від домофону, колонка, гаманець, три пари шнурків, 3 банківські карти, які поміщені до спец. пакету № PSP 2154273;

- ключі від квартири, які поміщено до спец.пакету № WAR 0121682.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вище перерахованого майна та запобігання можливості його відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Слідча подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила їх задовольнити.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 від 27.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

27.05.2025 о 18:43 годині (фактичний час затримання 15:55 година 27.05.2025) за адресою: м. Київ, вул. М. Шепелєва, 18, в порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено обшук затриманого в результаті проведення якого у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено наступне, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone X» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спец.пакету № WAR 0121680;

- особисті речі, а саме: окуляри, ключі від домофону, колонка, гаманець, три пари шнурків, 3 банківські карти, які поміщені до спец. пакету № PSP 2154273;

- ключі від квартири, які поміщено до спец.пакету № WAR 0121682.

Постановою від 27.05.2025 року вищезазначене майно було визнано речовими доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що мобільний телефон та банківські карти зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0001538.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково.

В частині ж накладення арешту на особисті речі, а саме: окуляри, ключі від домофону, колонку, гаманець, три пари шнурків, які поміщені до спец. пакету № PSP 2154273 та ключі від квартири, які поміщено до спец.пакету № WAR 0121682 слід відмовити, оскільки слідчим не доведено в розумінні ст. 98 КПК України яким саме ознакам речового доказу воно відповідає і яким чином воно відноситься до вказаного кримінального провадження.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001538 від 27.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 27.05.2025, а саме: мобільний телефон марки «iPhone X» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спец.пакету № WAR 0121680; та 3 банківські карти, які поміщені до спец. пакету № PSP 2154273.

В іншій частині у задоволенні клопотання слід відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1