н/п 1-кс/766/5408/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840,00 грн.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 від 02.06.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Стокопані Генічеського району Херсонської області, неодруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.12.2013 р. Новотроїцьким районним судом Херсонської обл., за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; 24.02.2016 звільнений МОСПБ при Вольнянській виправній колонії Запорізької обл.; 30.03.2017 р. Харківським районним судом Харківської обл., зач.3 ст. 187 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців; 02.11.2023 звільнений по відбуттю терміну покарання; про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в проміжок часу з 10.04.2025 року по 20.04.2025 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , викрав садово-будівельну тачку торгівельної марки «Vitals», із об`ємом кузова 100 л та вантажопідйомністю 180 кг, вартість якої згідно висновку експерта № СЕ-19/122-25/3333-ТВ від 18.06.2025 року становить 1915,00 грн., універсальну алюмінієву драбину торгівельної марки "Multi-Purpose Ladder" вантажопід`ємністю 150 кг, вартість якої згідно висновку експерта № СЕ-19/122-25/3334-ТВ від 18.06.2025 року становить 4164,75 грн. та дві OSB-3 плити, вартість яких згідно висновків експерта № СЕ-19/122-25/3331-ТВ від 17.06.2025 року та № СЕ-19/122-25/3332-ТВ від 17.06.2025 року становить 1751,99 грн., які належать потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_4 у вечірній час 26.05.2025 року, діючи в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , викрав спортивний велосипед торгівельної марки "BENNETO", моделі "Hard Rock" червоно-синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/122-25/3375-ТВ від 19.06.2025 року становить 2533,33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_4 у обідній час 27.05.2025 року, діючи в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , викрав брухт чорних металів загальною масою 300 кілограмів, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/122-25/3376-ТВ від 19.06.2025 року становить 2100 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

26.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими слідчим разом із клопотанням.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- можливе продовження протиправної діяльності, оскільки останній раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів в тому числі із застосуванням насильства.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі та наявність соціальних зв`язків, не перешкодить йому покинути місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також в подальшому продовжити свою злочинну діяльність та незаконного впливу на потерпілого, свідків, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може:

п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжких злочинів, злочини вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться в м. Херсон, яке на даний час є прифронтовим місцем, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу;

- п.3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх раніше наданих свідчень та викривлення реальних обставин вчинення кримінального правопорушення для уникнення від кримінальної відповідальності, так як знає де останні проживають;

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та в останнє вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.03.2017 визнаний винним та засуджений за ч. 3, ст. 187 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, звільнений по відбуттю терміну покарання. ОСОБА_4 вчинив новий злочин після відбуття покарання. Злочин в обсязі підозри хотів вчинити з корисливою метою, що в повній мірі дає підстави вважати про наявність зазначеного ризику.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тому орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, враховуючи наявність ризиків.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що його підзахисний має зареєстроване місце проживання у Дніпровському районі м. Херсоні, однак через небезпечну ситуацію у цьому районі змушений поселитися в іншому районі міста, яке повідомив правоохоронним органам, також стоїть на обліку в ТЦК м. Херсона, проходить військову лікарську комісію для проходження служби в лавах ЗСУ, йому повідомили, що набір буде відбуватися у вересні-жовтні цього року. Щодо ризику вчинення тиску на свідків зазначив, що він є необґрунтованим, оскільки його підзахисний повністю визнав свою вину, за його участю було проведено слідчий експеримент, на якому він показав всі обставини вчинення ним правопорушення, тому сенсу вчиняти тиск на будь-яких учасників кримінального провадження або свідків у підозрюваного немає. Щодо ризику переховування вказав, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень, затримання його підзахисного, звернення до слідчого судді із даним клопотанням у підозрюваного було достатньо часу, щоб вчинити дії з переховування, однак належних доказів того, що він має такий намір, стороною обвинувачення не надано. Крім того, захисник підозрюваного поставив під сумнів розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, зазначивши про те, що експертом для визначення розміру шкоди було взято за основу ціни з інтернет ресурсів, що є досить сумнівним критерієм для визначення шкоди у кримінальному провадженні, а тому діяння його підзахисного може підпадати під дію норми ст. 51 КУпАП, як дрібна крадіжка. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, повідомив, що постійно проживає по АДРЕСА_1 , житло надано його знайомим, який живе там разом зі своєю дружиною та трьома дітьми. Також зазначив, що до його затримання працював в управлінні дорожньої служби на посаді дорожнього робітника із щоденним графіком роботи з 07-00 години до 16-30 години, отримував заробітну плату близько 12-13 тисяч гривень на місяць, зареєстрований як вимушено переміщена особа у АДРЕСА_3 , його рідні (мати та тітка) наразі перебувають на тимчасово окупованій території України, розлучений, неповнолітніх дітей не має, раніше служив добровольцем в зоні АТО, є придатним до військової служби, тому і проходить комісію. Вказав, що приводу вважати, що він може переховуватися нікому не давав, переховуватися не збирається. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 від 02.06.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини кримінального правопорушення за версією органу досудового розслідування викладені у клопотанні.

26.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні та слідчим суддею під час прийняття процесуального рішення.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, послався на тяжкість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років. Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_4 , не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику.

У клопотанні зазначено, що «м. Херсон на даний час є прифронтовим місцем, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу». Незрозуміло з яких підстав прокурор вважає більш ймовірною «втечу» підозрюваного з міста у зв`язку з його статусом «прифронтового» саме зараз, враховуючи, що підозрюваний працює і постійно проживає у м. Херсоні тривалий час, коли місто Херсон є зоною активних бойових дій. За час проживання у підозрюваного було достатньо часу для втечі з міста саме з цих підстав, однак він цього не зробив, а прокурором не наведено обставин та фактів, які б свідчили про інше. До того ж підозрюваний є військовозобов`язаним, але не ухиляється від явки до ТЦК, про що свідчить проходження ним лікарської комісії.

За викладених обставин ризик є вкрай мінімальним.

Щодо незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, прокурор не обґрунтував і не довів на кого саме зі свідків може впливати підозрюваний, в який спосіб підозрюваний може чинити тиск на цих свідків та які це може мати наслідки для досудового розслідування. Освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні. Прокурором також не надано доказів того, що підозрюваний вчинив або може вчинити будь-які дії, направлені на залякування чи вчинення іншого впливу на свідків, тим більше, що підозрюваний визнає свою провину у вчиненні пред`явлених йому правопорушень, співпрацює зі слідством, про що свідчить його добровільна участь у проведенні слідчих дій.

На переконання слідчого судді мінімально існує ризик, визначений п.5 ч.1 ст.177 КК України, вчинення підозрюваним іншого правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний вчинив злочин в одному місці, в одного потерпілого.

Суд дослідив обставини, що мають враховуватися під час застосування запобіжного заходу, і встановив, що підозрюваний має постійне місце проживання, наразі вирішується питання щодо можливості його служби у лавах ЗСУ, а тому особа має право отримати шанс стати на захист суверенності та незалежності територіальної цілісності нашої держави.

Крім того, суд враховує, що підозрюваний не був затриманий, але самостійно з`являвся до суду.

Слідчий у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010 року у справі «Хайредінова проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя, з урахуванням всіх встановлених обставин, приходить до висновку, що до підозрюваного достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання, яке він повідомив суду: АДРЕСА_1 , у період часу з 18-00 години до 06-00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наявність запобіжного заходу у вигляді арешту вже є стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 18-00 години до 06-00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з Херсонського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 26 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1