Справа № 731/760/23
Провадження № 1-кп/731/3/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження № 0000893 від 08 липня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого старшим сержантом поліції поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Прилуцького районного відділення Управління поліції охорони в Чернігівській області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 07 липня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу кафе «Гостинний двір», по вулиці Миру, 4, в с-щі Варва Прилуцького району Чернігівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час виниклого конфлікту, викручував своєю правою рукою ділянки лівої долоні ОСОБА_6 . Не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , хоча повинен був та міг їх передбачити, ОСОБА_4 спричинив останньому тілесні ушкодження у виді перелому основи проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у необережному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 128 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 07 липня 2023 року разом зі знайомими, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_10 , вони перебували в кафе на вулиці Миру в с-щі Варва. З 20 години в кафе перебували також потерпілий ОСОБА_6 з компанією. Близько 23 години заклад почав зачинятись, тож компанія ОСОБА_11 виходила першими. Згодом із закладу вийшла ОСОБА_12 із сином, а невдовзі і сам обвинувачений. На вулиці між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, і коли обвинувачений теж вийшов на вулицю, потерпілий ОСОБА_6 стояв впритул до ОСОБА_9 , за 2-3 метри до пішохідного переходу, та раптово вдарив її у скроню. З метою запобігти подальшому конфлікту обвинувачений ОСОБА_4 став між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , однак останній наніс йому удар кулаком в плече. В цей момент ОСОБА_13 підбіг до обвинуваченого ззаду та стиснув йому руки, унеможливлюючи рухи, а ОСОБА_6 вдарив по ногах, внаслідок чого обвинувачений втратив рівновагу, адже ОСОБА_14 відпустив його, і впав додолу. Згодом потерпілий наніс ще два удари в спину і в цей час скрикнув. Продовжувався словесний конфлікт. Згодом підбігла ОСОБА_15 і почала бити ОСОБА_9 . Обвинувачений відвів ОСОБА_9 убік. Згодом відбулась друга сутичка. Внаслідок цих подій обвинувачений отримав тілесні ушкодження, а саме: збиті коліна, гематоми на спині, руках та ногах. ОСОБА_9 отримала синець на голові та руках. Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 заперечив, адже не мав такої можливості. Згодом потерпілий ОСОБА_6 виклав у мережі Facebook відео, в якому ображав ОСОБА_9 , однак через певний час перетелефонував та повідомив, що звертатись до правоохоронних органів з приводу всіх цих подій (сутички після виходу з кафе) не буде.

Потерпілий ОСОБА_16 повідомив суду, що 07 липня 2023 року, у вечірній час, він разом із знайомими: ОСОБА_17 , подружжям ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , перебували в кафе по вулиці Миру в с-щі Варва. У тому ж закладі був обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_9 з сином та інші їх знайомі. Близько 23 години заклад зачинявся і вони вийшли першими. Їх авто знаходилось через дорогу на парковці. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 зав`язався словесний конфлікт. У цей час із закладу вийшов ОСОБА_4 та настрибнув на потерпілого. Болю в руці в цей момент потерпілий не відчув. Вони відійшли до машини, однак ОСОБА_9 підбігла до авта та почала знову кричати. Бійки між ним та ОСОБА_19 фактично не було, адже обвинувачений другий раз прийшов розборонити жінок та забрати ОСОБА_9 . Однак в ході цього ОСОБА_4 схопив за руку потерпілого. В цей момент ОСОБА_16 і отримав тілесне ушкодження. Конфлікт тривав близько 10-15 хвилин, після закінчення всі сіли до машини та поїхали. Вночі потерпілий записав відео в соцмережі.

Дослідивши позиції сторін кримінального провадження, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України, повністю доведена в судовому засіданні наступними доказами.

Зокрема, вина обвинуваченого підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що увечері того дня, після перебування в кафе по вулиці Миру в с-щі Варва, на вулиці, між ОСОБА_9 та ОСОБА_20 зав`язався словесний конфлікт. В цей час із закладу вийшов обвинувачений ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_6 , дійшовши майже до автомобіля, який знаходився через дорогу, повернувся, щоб забрати дружину, однак обвинувачений ОСОБА_4 наскочив на потерпілого. Свідок відтягував обвинуваченого ОСОБА_4 , тримав його ззаду, однак той виривався, внаслідок чого свідок стягнув з нього футболку. В ході конфлікту обвинувачений упав. ОСОБА_9 також впала, з її рук випав телефон. Згодом ОСОБА_12 підбігла та знову почала конфліктувати. В цей час між самим обвинуваченим та ОСОБА_9 відбулась словесна сварка. В ході штовханини обвинувачений хапав потерпілого за руки. Компанія сіла в автомобіль, де потерпілий показав свідкові пошкоджений палець руки. Наступного ранку поїхали в лікарню.

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що в день події вона разом із ОСОБА_17 , подружжям ОСОБА_18 , потерпілим ОСОБА_16 , перебували в кафе по вулиці Миру в с-щі Варва. У тому ж закладі був обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з сином Матвієм, який пішов із закладу близько 21 години. Перед закриттям закладу їх компанія зібралась та виходила першими. Потерпілий ОСОБА_16 пішов до автомобіля, припаркованого через дорогу, відкрив багажник. Згодом під`їхала ще одна машина, зупинилась поблизу. Між свідком та ОСОБА_9 , поблизу проїжджої частини, зав`язався словесний конфлікт. Потерпілий підійшов забрати свідка, однак в цей час із закладу вийшов обвинувачений ОСОБА_4 та накинувся на потерпілого. Свідок ОСОБА_13 почав їх розтягувати. Вони відійшли до авта, однак ОСОБА_9 підійшла до їх машини, вперлась у фару та знову почала кричати. Потерпілий ОСОБА_16 попросив обвинуваченого ОСОБА_4 забрати ОСОБА_9 від автомобіля, що той і зробив. Свідок не бачила, щоб у ході цієї події хтось наносив удари, моменту нанесення травми потерпілому теж не бачила, однак фізичний контакт між обвинуваченим та потерпілим дійсно відбувався. Згодом вони сіли до автомобіля, де потерпілий показав зламаний палець.

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що в день події вони перебували в кафе. У той час, коли кафе зачинялось, вона вийшла на вулицю, де в неї виник словесний конфлікт з колишньою кумою ОСОБА_15 . Вони лаялись через дорогу, однак ОСОБА_6 підійшов до свідка та вдарив рукою в обличчя. В цей час із закладу вийшов ОСОБА_4 , підбіг та став між нею та потерпілим ОСОБА_16 . Останній наніс обвинуваченому удар рукою в плече, а свідок ОСОБА_13 схопив обвинуваченого за руки ззаду та тримав. ОСОБА_6 став наносити обвинуваченому удари в різні частини тіла. ОСОБА_4 впав на коліна, намагаючись звільнитись, порвав футболку і ОСОБА_13 припинив його тримати. Свідок покликала на поміч ОСОБА_21 . Через 2-3 хвилини потерпілого відтягнули від обвинуваченого, однак у цей час ОСОБА_15 підійшла до свідка, відволікла її та декілька разів вдарила. Син ОСОБА_22 перебував неподалік. У подальшому між обвинуваченим та потерпілим відбулась ще одна сутичка, під час якої всі намагались відтягнути ОСОБА_16 від обвинуваченого ОСОБА_4 . У цей час потерпілий скрикнув, однак моменту, в який ОСОБА_16 отримав травму пальця, свідок визначити не може. Вказала, що між обвинуваченим та потерпілим існують особисті неприязні стосунки.

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_9 та психолога ОСОБА_23 , суду пояснив, що ввечері на вулиці, біля кафе, ОСОБА_16 кричав та вдарив його матір. ОСОБА_4 , вийшовши із закладу трохи пізніше, заступив її, однак ОСОБА_6 вдарив і обвинуваченого, а ОСОБА_13 схопив обвинуваченого за руки. Згодом ОСОБА_24 вдарила ОСОБА_25 . Подій другої сутички він не бачив, адже ОСОБА_8 відвела його, чув крики та ненормативну лексику.

Свідок ОСОБА_8 вказала, що у липні 2023 року, у вечірній час, вона разом з компанією була в кафе, де між дівчатами виникла сварка. Після закриття закладу, виходячи до дороги побачила, що між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 відбувся конфлікт. Обвинувачений пішов до проїзної частини дороги заступатись за дівчину, і свідок чула крики. ОСОБА_4 кричав, що на нього напали вдвох, пропонував розібратись сам на сам, а ОСОБА_6 погрожував кримінальною відповідальністю. Згодом ОСОБА_4 повернувся з порваною футболкою. ОСОБА_9 конфліктувала з жінкою ОСОБА_6 , і у неї були синяки на руках та обличчі. ОСОБА_4 конфліктував з потерпілим ОСОБА_6 , і свідок бачила садна на зовнішній стороні долоні обвинуваченого. Згодом потерпілий та обвинувачений знову зійшлись, чулись звуки бійки, однак скриків потерпілого вона не чула.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в день події вони перебували в кафе. Після закриття закладу на вулиці між потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_9 відбувся конфлікт, під час якого потерпілий вдарив ОСОБА_9 по обличчю. Обвинувачений ОСОБА_4 підбіг та став між ними. ОСОБА_6 вдарив обвинуваченого в плече, далі підійшов ОСОБА_13 і схопив обвинуваченого ззаду, тримаючи його. ОСОБА_6 намагався наносити удари та збити ОСОБА_4 з ніг. Останній вирвався, і в цей час ОСОБА_6 почав погрожувати обвинуваченому проблемами на роботі. В конфлікт втрутилась ОСОБА_9 . У подальшому обвинувачений та потерпілий знову зійшлись на дорозі, однак свідок не бачив, щоб обвинувачений бив потерпілого. Їх знову розтягнули. Акцентованих криків від болю потерпілого свідок не чув, вважає, що потерпілий вів себе агресивно.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000893 від 08 липня 2023 року, з якого вбачається, що 07 липня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу кафе «Гостинний двір», по вулиці Миру, 4, в смт Варва Прилуцького району Чернігівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час виниклого конфлікту, викручував своєю правою рукою ділянки лівої долоні ОСОБА_6 . Не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , хоча повинен був та міг їх передбачити, ОСОБА_4 спричинив останньому тілесні ушкодження у виді перелому основи проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с. 93);

- рапортом чергового Прилуцького РВП ГУНП про те, що 08 липня 2023 року на службу 102 звернувся ОСОБА_6 та повідомив про перелом проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, який стався у нього через те, що 07 липня 2023 року, о 23 годині 00 хвилин, його побили відомі йому особи (а.с. 106);

- заявою ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення, де він вказав, що 07 липня 20023 року, близько 23 години 00 хвилин, неподалік розважального закладу «Шаурма», що в смт Варва, по вулиці Миру, наглядно знайома йому особа, ОСОБА_4 , завдав йому тілесних ушкоджень у виді перелому пальця лівої руки зі зміщенням (а.с. 107-108);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 03 серпня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_13 , а також додатком до цих протоколів - накопичувачем micro-SD «Kingston» ємністю 32 Gb, на якому зафіксовано відеозапис слідчих експертиментів. Під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 той повідомив, що 07 липня 2023 року, у вечірній час, він отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_4 , коли той вхопив його ліву руку в ділянці долоні своєю правою рукою та намагався викрутити її. Дії ОСОБА_4 потерпілий продемонстрував під час слідчої дії. Під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 той повідомив, що 07 липня 2023 року, у вечірній час, він був свідком, як ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_4 , коли той схопив ліву руку ОСОБА_6 в ділянці долоні своєї правою рукою та намагався викрутити її. Дії ОСОБА_4 свідок продемонстрував під час слідчої дії (а.с. 113-114, 115-116, 117);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 03 серпня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_13 , під час яких ОСОБА_6 повідомив, що 07 липня 2023 року, у вечірній час, він отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_4 , коли той вхопив його ліву руку в ділянці долоні своєю правою рукою та намагався викрутити її. Дії ОСОБА_4 потерпілий продемонстрував під час слідчої дії (а.с. 113-114, 115-116);

- заявою потерпілого ОСОБА_6 про долучення до матеріалів кримінального провадження доказів (а.с. 118) та долученим доказами, зокрема, довідкою КНП «Прилуцька ЦМЛ», у якій зазначено, що ОСОБА_6 травмувався 07 липня 2023 року, о 23 годині 00 хвилин, та отримав перелом основи проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків; рентгенівським знімком та диском із зображенням рентгенівського знімка (а.с. 119, 120);

- висновком експерта від 07-12 вересня 2023 року № 421, відповідно до якого: «Згідно з наданою на судово-медичну експертизу медичною документацією у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому основи проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, котре могло бути спричинене як внаслідок прямої ударної дії тупого твердого предмета безпосередньо в ділянку ушкодження, так і опосередковано шляхом скручування пальця, і відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 , по давності утворення може відповідати даті 07 липня 2023 року. Аналіз показань (свідчень) учасників або сторін кримінального провадження виходить за межі компетенції судовомедичної експертизи і в цьому випадку експерт повинен відмовитись відповідати на поставлені слідчим запитання. На думку експерта, питання про те, чи могло тілесне ушкодження, наявне у ОСОБА_6 , утворитися 07 липня 2023 року за обставин, вказаних у постанові про призначення експертизи, може бути вирішене слідчим шляхом співставлення механізму утворення ушкоджень (що був встановлений судово-медичним експертом) та запропонованого свідком, потерпілим, обвинуваченим або іншою особою (а.с. 124-126).

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується поясненнями експерта ОСОБА_26 , наданими у судовому засіданні. Зокрема, експерт пояснила, що перелом основи проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої кисті потерпілого зі зміщенням уламків міг утворитися як внаслідок прямого удару тупого предмета по руці, зокрема по цьому пальцеві, так і опосередкованої внаслідок викручування чи вигину пальця чи кількох пальців руки.

Крім того, вину обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовують письмові докази, які надані стороною захисту та досліджені судом:

- висновок експерта № 193 від 18 липня - 16 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000329 від 09 липня 2023 року, за фактом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 : «У ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: садно «спини справа», післятравматична лівобічна люмбішалгія, післятравматична лівобічна брахіалгія, садно правого колінного суглоба, синець правого колінного суглоба, синець правої гомілки, садно 1-го пальця правої стопи, садно 1-го пальця лівої стопи. Ці тілесні ушкодження виникли не менше ніж від шести травматичних дій тупих предметів, синці за механізмом удару, садна за механізмом тертя, по давності можуть відповідати 07 липня 2023 року, та як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, вони утворилися від травматичних дій тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими в тому числі могли бути як руки, так і ноги сторонньої особи (осіб) та не могли утворитися при падінні на площину» (а.с. 146-148);

- висновок експерта № 194 від 18 липня - 16 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000330 від 09 липня 2023 року, за фактом завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 : «У ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: синець нижньої повіки правого ока, синець правого плеча, синець лівого передпліччя, синець лівого стегна та лівого колінного суглоба, винець лівої під пахвинної ділянки. Ці тілесні ушкодження виникли не менше ніж від п`яти травматичних дій тупих предметів за механізмом удару, по давності можуть відповідати 07 липня 2023 року, та як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, вони утворилися від травматичних дій тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими в тому числі могли бути як руки, так і ноги сторонньої особи (осіб) та не могли утворитися при падінні на площину» (а.с. 150-152).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також не спростовується висновком експертів за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи від 04 березня 2025 року № 5889/24-61, проведеної за клопотанням захисника. Відповідно до вказаного висновку під час описаного в обвинувальному акті інциденту обвинувачений перебував у стані вираженого емоційного стресу та фрустрації, що супроводжувався переживанням злості, образи, приниження. Виражених ознак фізіологічного афекту (перебування у стані сильного душевного хвилювання) не виявлено. ОСОБА_4 міг передбачати наслідки своїх дій. Нанесення тілесних ушкоджень йому та його співмешканці ОСОБА_9 викликали стан вираженого емоційного стресу та фрустрації, що супроводжувався переживанням злості, образи, приниження, проте такий стан носив адаптивний характер адекватного реагування на подразник та не спричинив суттєвого руйнівного впливу на свідомість та поведінку ОСОБА_4 . Таким чином ознак перебування ОСОБА_4 у стані фізіологічного афекту (сильного душевного хвилювання) під час подій 07 липня 2023 року не виявлено (а.с. 30-37).

Суд враховує твердженням сторони захисту, що між сторонами конфлікту, зокрема між обвинуваченим, потерпілим та свідком ОСОБА_27 існували тривалі неприязні стосунки. Конфлікт був обумовлений зокрема ними та словесною перепалкою ОСОБА_25 та ОСОБА_28 і потерпілого, і подальшими діями потерпілого як по відношенню до ОСОБА_12 , так і по відношенню до обвинуваченого.

Однак, як убачається із показів свідків, подія мала два основних епізоди. Так, одразу після виходу із закладу обвинувачений мав сутичку із потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_13 , внаслідок чого отримав садна ніг. Згодом відбувся другий епізод, під час якого обвинувачений контактував з ОСОБА_6 та спричинив йому тілесні ушкодження. Всі учасники події вказують, що тривалість конфлікту була не меншою за 10-15 хвилин. При цьому сторона захисту заперечує можливість обвинуваченого нанести тілесні ушкодження потерпілому, внаслідок тримання свідком ОСОБА_13 за руки обвинуваченого як під час першого, так і під час другого контакту, однак такі показання не підтверджуються показаннями свідків. Навпаки, під час другого контакту рухи обвинуваченого не були суттєво обмежені фізичною протидією інших осіб.

Аналогічно, суд критично ставиться до доводу сторони захисту щодо кількості травм, отриманих обвинуваченим та його цивільною дружиною, під час нанесення яких потерпілий міг завдати собі перелом пальця. Так, згідно з висновками СМЕ (а.с. 146-148, том 1) у ОСОБА_4 були наявні такі тілесні ушкодження: садно «спини справа» (порушення цілісності шкірного покриву внаслідок травми чи розчухування), після травматична лівобічна люмбішалгія (захворювання, при якому людина страждає на гострий поперековий біль різної інтенсивності), післятравматична лівобічна брахіалгія (виникає тягнучий біль, який віддає від шиї в руку по ходу нерва), садно правого колінного суглоба, синець правого колінного суглоба, синець правої гомілки, садно першого пальця стопи, садно першого пальця лівої стопи. Проте локалізація цих травм (в основному в нижній частині тіла, за характером від падіння) спростовує надані обвинуваченим показання, адже в разі обхвату ОСОБА_13 обвинуваченого ззаду, нанесення ОСОБА_6 в цей момент ударів у спину обвинуваченого виключається. Навпроти, отримання обвинуваченим травм внаслідок ударів потерпілого рукою в коліна, гомілку та пальці ніг, теж не підтверджується жодними даними. Навпаки, такі травми вочевидь могли утворитись під час падіння, спотикання, нанесення ударів ногами по ногах. Кількість травм, отриманих ОСОБА_9 , більша, однак, за самими показаннями ОСОБА_9 , потерпілий наніс їй всього один удар ще на початку сварки, а згодом вона контактувала вже з ОСОБА_29 . При цьому, під час другої сутички продовжувала конфлікт вже ОСОБА_9 , і саме обвинувачений підійшов, щоб забрати її з місця події.

Суд також виключає наявність необхідної оборони, оскільки, як встановлено судом, конфлікт відбувався тривалий для такої події час, фізична протидія між учасниками була у декілька епізодів, сама сторона захисту виключила такий характер подій.

Також, на підтвердження обставин події, зокрема отримання тілесних ушкоджень саме в останньому епізоді контактування обвинуваченого та потерпілого, свідчить те, що травму потерпілий виявив одразу по завершенню сутички, під час того, як сів до свого автомобіля. При цьому нанесення ударів потерпілим обвинуваченому із уламковий переломом пальця суд вважає маловірогідним. Навмисне спричинення потерпілим травм самому собі після події жодними доказами не підтверджується.

Так само суд не погоджується з твердженням сторони захисту про те, що обвинувачений перебував у стані сильного душевного хвилювання, адже за результатом дослідження ОСОБА_4 перебував у стані вираженого емоційного стресу та фрустрації, однак цей стан носив адаптаційний характер адекватного реагування на подразник та не спричинив суттєвого руйнівного впливу на свідомість та поведінку обвинуваченого. Ознак перебування обвинуваченого у стані фізіологічного афекту (сильного душевного хвилювання) під час подій 07 липня 2023 року не виявлено. Підстав для відхилення від висновку експертів суд не вбачає.

Аналогічно, відхиляючи доводи сторони захисту в частині відсутності суб`єктивної сторони злочину, суд враховує висновок експертів щодо можливості обвинуваченого передбачати наслідки своїх дій та відповідно його обов`язку передбачити настання таких наслідків.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, результати досудової доповіді, вчинення злочину в стані вираженого емоційного стресу, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 128 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати на проведення експертизи у сумі 24 990,40 грн слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, яка виконана Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (юридична адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6; код ЄДРПОУ 02883096, IBAN: UA1009135 в Держказначейська Служба України, м. Київ), у сумі 24 990 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) гривень 40 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1