Єдиний унікальний номер 725/5155/25
Номер провадження 1-кс/725/964/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 Слідчий суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000228 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Чернівці, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, на час інкримінованого кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-санітара 2 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату, раніше судимому,

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.04.2025 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий Чернівецького районного управління поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що органом досудового розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця-санітара 2 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі Положення), дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для від стрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Згідно п. 4 та п. 15 Положення право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, а посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій,на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також, згідно п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Натомість, старший солдат ОСОБА_6 , у порушення вказаних нормативно-правових актів, через власну недисциплінованість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

При невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах ОСОБА_6 , незаконно, протиправно придбав, переніс та зберігав автомат АК-741988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 , по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 06 год. 50 хв. 13.06.2025,чим порушив передбачений законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

В подальшому, 13.06.2025 у період часу з 06 год. 50хв. по 08 год. 55хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено автомат АК-74, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-25/П/1-196БЛ від 13.06.2025являєтьсябойовоюнарізноювогнепальноюзброєю 5,45 мм автоматом АК-74 1988 року виготовлення, із заводським номером НОМЕР_2 , виготовленим промисловим способом та придатний для стрільби.

14.06.2025року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину повністю підтверджуються зібраними під час досудового слідства матеріалами, а саме: рапортами про виявлення кримінального правопорушення, протоколом затримання особи у вчиненні кримінального правопорушення від, протоколами добровільних видач, висновками експертів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 орган досудового розслідування покладає наявність обставин, які свідчать про те, що обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам, оскільки підозрюваний може:

- передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду:

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що в разі набрання законної сили вироком суду щодо нього за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, в тому числі шляхом втечі за кордон.

- передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні:

З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою зміни показів про обставини злочину та створення перешкоди досудовому розслідуванню у встановленні усіх обставин скоєних кримінальних правопорушень.

- передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення:

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слід також прийняти до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 , злочинів; тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні придбанні, зберіганні та збуті вибухових пристроїв та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу то вказане свідчить про стійку системність та схильність підозрюваного до вчинення злочинів у сфері незаконного придбання, зберігання з метою збуту вибухових пристроїв та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи матеріали кримінального провадження та отримані відомості у їх сукупності, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень, орган досудового розслідування приходить до висновку, що на даному етапі досудового слідства кримінального провадження наявні всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може здійснити описані вище ризики та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, а отже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку із чим необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено за №0000228 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюються ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодекс , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення ч.1 ст. 263 КК України, зокрема, наступними доказами: рапортами про виявлення кримінального правопорушення, протоколом затримання особи у вчиненні кримінального правопорушення від, протоколами добровільних видач, висновками експертів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 ,: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, варто зауважити, що останнім, вчинено відповідні протиправні діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецької області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор" встановити до 14 серпня 2025 року включно.

Одночасно після застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові підозрюваного).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 серпня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Першотравневого районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1