Провадження №1-кп/447/141/25
Справа №447/257/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000551, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи (загального захворювання), раніше судимого, а саме вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024 за ст. 126-1 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

У період часу з 08.01.2024 до 17.10.2024 ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, за адресою: АДРЕСА_3 , з мотивів неповаги до усталених існуючих норм спільного життя, умисно, систематично, вчиняв психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, 08.01.2024 о 13:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 у ході конфлікту висловлювався нецензурною лексикою та голосно кричав, чим завдав шкоди психічному здоров?ю потерпілої. Такими діями ОСОБА_3 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

26.02.2024 постановою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, 08.01.2024 о 17:45 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , у ході конфлікту висловлювався нецензурною лексикою та голосно кричав, чим завдав шкоди психічному здоров?ю потерпілої. Такими діями ОСОБА_3 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

27.02.2024 постановою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, 01.02.2024 о 13:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 під час якого словесно погрожував розправою, голосно кричав, вдарив по руці кулаком, чим міг спричинити шкоду психічному здоров?ю ОСОБА_5 , та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

05.03.2024 постановою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, 02.02.2024 о 16:35 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння за адресою: АДРЕСА_3 , порушив вимоги тимчасового заборонного припису серії АА №339306 від 01.02.2024, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, та почав висловлюватися відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 нецензурною лексикою, шарпав за одяг та поводив себе неадекватно, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному чи психологічному здоров?ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

29.02.2024 постановою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на неодноразове вчинення ОСОБА_3 упродовж тривалого часу протиправних дій психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини, 17.10.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , умисно, у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , під час якого висловлювався нецензурною лексикою, голосно кричав, ображав лайливими висловами, штовхав, що в сукупності призвело до її психологічних страждань. Тим самим, ОСОБА_3 своїми умисними насильницькими протиправними діями заподіяв ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров?ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань потерпілої (домашнє насильство), тобто вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину у вчиненому визнав, погодився надавати суду показання. У своїх показаннях обвинувачений повідомив обставини, які викладені в обвинувальному акті, погодився, що він систематично вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 22.10.2024; протоколів допитів свідків ОСОБА_7 від 20.10.2024 та ОСОБА_8 від 04.12.2024; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 06.11.2024, допиту свідків, потерпілої.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорту громадянина України у формі ID-картки, виданого на ім`я обвинуваченого; вимога про судимість, згідно якої обвинувачений раніше судимий, а саме вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024 за ст. 126-1 КК України та якому призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт; копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 16.11.2022 Пенсійним фондом України, відповідно до якої ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання; копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №331782, про те, що ОСОБА_3 встановлено 3 групу інвалідності загального захворювання, рекомендований «д»-нагляд невролога та стаціонарне лікування; довідка, видана КНП «Новороздільська міська лікарня» Новороздільської міської ради Львівської області, про те, що ОСОБА_3 на «Д» обліку лікаря-нарколога не перебуває; довідка, видана КНП «Новороздільська міська лікарня» Новороздільської міської ради Львівської області, про те, що ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку у лікаря-психіатра; відповідь головного лікаря КНП «Новороздільська міська лікарня» Новороздільської міської ради Львівської області на запит про перебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра з 13.03.2024 з діагнозом: Розлад особистості внаслідок епілепсії; довідка, видана директором Новороздільського політехнічного фахового коледжу МОН України, про склад сім`ї обвинуваченого, відповідно до якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають у місці компактного проживання внутрішньо переміщених осіб у студентському гуртожитку; характеристика, видана директором Новороздільського політехнічного фахового коледжу МОН України, згідно з якою обвинувачений з 30.08.2023 проживає у місці компактного проживання внутрішньо переміщених осіб у студентському гуртожитку спільно із своєю дружиною ОСОБА_5 , за час проживання виявив себе як недисциплінованого мешканця, часто вживає алкогольні напої, проявляє агресію відносно своєї дружини та інших мешканців, на зауваження реагує зухвало, вживає нецензурну лексику у стані алкогольного сп`яніння, коли ОСОБА_3 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то реагує адекватно, приносить вибачення, декілька разів перебував на лікуванні від алкогольної залежності; характеристика, видана виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області, відповідно до якої вказано, що ОСОБА_3 зловживає алкоголем, у решті характеризується типово; висновок судово-психіатричного експерта №47 від 16.01.2025; копія вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024 у справі №447/744/24, який набрав законної сили 09.05.2024; довідка про перебування ОСОБА_3 на обліку у Стрийському РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області; довідка, видана начальником Стрийського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про те, що ОСОБА_3 відбув 84 години громадських робіт як покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а саме вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 психологічне домашнє насильство, за місцем проживання характеризується негативно, його вік, сімейний стан розлучений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання, те, що ОСОБА_3 не працевлаштований, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта №47 від 16.01.2025, який був досліджений у судовому засіданні, за результатами проведення судово-психіатричної експертизи на підставі постанови старшого слідчого ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 01.11.2024. Відповідно до висновку експерта, на час проведення експертизи ОСОБА_3 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, змішаного генезу (черепно мозкова травма + алкогольна інтоксикація) з нерізко вираженим психоорганічним синдромом. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_3 також тяжким психічним розладом не страждав, виявляв розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, змішаного генезу (черепно мозкова травма + алкогольна інтоксикація) з нерізко вираженим психоорганічним синдромом. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано.

Враховуючи, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини протягом тривалого часу та переважно у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до психологічних страждань потерпілої, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив таке після ухвалення 08.04.2024 вироку Миколаївським районним судом Львівської області, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом повного складання призначеного покарання за цим вироком та покарання призначеного за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, а саме при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, а також покращенню психологічного здоров`я потерпілої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного складання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.04.2024 та покарання за цим вироком у виді 1 (одного) року 8 (восьми) днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання 13.01.2025.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11.07.2025.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1