У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 4 ст. 187 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.06.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити ОСОБА_7 заставу від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що відносно підозрюваного можливо визначити заставу.

Зазначив, що в оскаржуваній ухвалі безпідставно не визначено підозрюваному розмір застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000520 від 15.04.2025 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

5.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця події від 15.04.2025; протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_11 ; протоколом огляду цифрового носія; власними поясненнями підозрюваного в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід ОСОБА_7 без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя та суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

15.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Захисник висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є вмотивованими. Всупереч доводам апелянта, оскаржуване рішення слідчого судді щодо наявності цих ризиків, належно вмотивоване та обґрунтоване.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

Згідно підозри, ОСОБА_7 , будучи призваним за мобілізацією, самовільно залишив місце несення служби, не має легальних джерел прибутку, а також йому відомі свідки та потерпілі у даному кримінальному провадженні.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є також доведеним, оскільки добровільно від злочинних дій не відмовився, поки не припинені завдяки втручанню сторонніх осіб. За такого, перебуваючи на волі, підозрюваний може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначених ризиків.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які належить до категорії особливо тяжких злочинів. Крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією рф проти України.

Щодо вимоги апелянта про визначення підозрюваному застави, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, врахувавши обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, у злочині, пов`язаному із погрозою застосування насильства.

На переконання колегії суддів, застосування застави у даному випадку не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим вважає, що рішення про не визначення розміру застави є законним, та не суперечить вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але з інших підстав, ніж наведені апелянтом.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 затриманий 15.04.2025. Згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.06.2025.

Отже, при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано положення ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України, якими передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого,- з моменту затримання.

Також рішення в частині обчислення процесуальних строків не відповідає вимогам ч. 5 ст. 115 КПК України, якою передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчим суддею невірно визначено строк дії ухвали тримання підозрюваного під вартою.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, але це рішення приймається з інших підстав, ніж зазначено апелянтом.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 13 червня 2025 року включно, без права внесення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13