Справа № 507/857/25
Провадження № 1-кп/507/52/2025
Номер рядка звіту 287
В И Р О К
02.05.2025 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любашівка Одеської області, громадянина України, не працюючого, перебуваючого на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженого, на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 30 січня 2025 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України,-
ОСОБА_3 , перебуваючи з 29.02.2008 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та будучи військовозобов`язаним, у порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.
17.03.2025 року o 16:50 годині у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , який був доставлений працівниками поліції, було оголошено зміст письмового попередження т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідність перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП, про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України, від підписання письмового попередження ОСОБА_3 відмовився. Також працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснили спробу вручити ОСОБА_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії та повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 18.03.2025 р. 08:00 годину, проте після відмови від отримання, ОСОБА_3 оголошено зміст повістки та направлення на проходження військово-лікарської комісії до КНП Любашівської БЛІЛ.
Тобто, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про те, що він повинен 18.03.2025 о 08:00 годині прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії, умисно, у порушення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув 18.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 та військово-лікарську комісію не пройшов.
Тим самим, ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 337 КК України, за ознакою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за
відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , написану ним в присутності адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.337 КК України, за ознакою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, офіційно не працевлаштований, працездатного віку, раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.337 КК України, а саме в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень .
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми, є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.
Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 за вироком Любашівського районного суду від 30 січня 2025 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття призначеного вироком покарання.
За цих обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 має бути обрано за правилами ч. 1 ст. 71 України за сукупністю вироків.
При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, у відповідності до вимог ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком вироком Любашівського районного суду м. Одеса від 11.07.2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 грн.- слід виконувати самостійно.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Любашівського районного суду м. Одеса від 11.07.2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 грн. - виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі необхідно рахувати з моменту затримання під час приведення вироку до виконання.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1