печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3737/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, про зобов`язання посадових осіб ГСУ НП України вчинити дії щодо повернення майна. В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що в рамках кримінального провадження №0001654 від 23.11.2022, 24.07.2023 було проведено обшук за місцем проживання керівника ТОВ «НІДКОМ» ОСОБА_5 , а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено майно, яке, на думку заявника, підлягають поверненню власнику.

Адвокат в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав письмові заперечення на скаргу відповідно до яких просив відмовити в задоволенні скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а слідчий подав заяву про розгляд скаргу у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши думку адвоката та особи, що подала скаргу приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 23.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

24.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2023 у справі №757/27986/23-к, в рамках кримінального провадження №0001654 від 23.11.2022, було проведено обшук за місцем проживання керівника ТОВ «НІДКОМ» ОСОБА_5 , а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами обшуку було вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy S20FE з сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 06.07.2023 у справі №757/27986/23-к, в резолютивній частині ухвали вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку, зокрема: мобільні термінали.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі можуть містити відомості, що мають значення для обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та були вилучені згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2023.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 168-170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1