Справа № 539/3413/25
Провадження № 1-кс/539/451/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення. В обгрунтування скарги заявником зазначено, що 09.07.2025 вона звернувся до Лубенської окружної прокуратури Полтавської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України. Проте відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст.214 КПК України. Просить суд визнати протиправною бездіяльність та діяльність відповідальних осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, викладених у її заяві про вчинення кримінального правопорушення від 09.07.2025; зобов`язати відповідальних осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, які зазначені у її заяві про вчинення кримінального правопорушення від 09.07.2025; допитати у якості потерпілого її сина ОСОБА_5 та в якості свідка ОСОБА_6 ; призначити судову медичну експертизу нанесених тілесних ушкоджень її дитині ОСОБА_5 . У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити. На запитання слідчого судді про те, з яких джерел їй стало відомо про застосування до її сина ОСОБА_5 фізичного насильства, побиття, катування, тортур, психологічного тиску та інших дій, зазначених у її заяві від 09.07.2025, заявник відповіді не надала. Пояснила, що 24.06.2025 на місці події, коли відбулось насильницьке зникнення її сина ОСОБА_5 , вона присутня не була. Свідок ОСОБА_6 бачив як її сина ОСОБА_5 силою посадили до машини. Про те, чи били її сина, треба запитати у свідка ОСОБА_6 , який був на місці події. Коли через деякий час після зникнення син їй зателефонував, вона не запитала у нього чи били його. У судовому засіданні прокурор Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що подана ОСОБА_3 заява про вчинення кримінального правопорушення Лубенської окружною прокуратурою Полтавської області направлена за належністю до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для розгляду по суті та прийняття рішення в межах наданих законодавством повноважень. Вивчивши доводи викладені в скарзі та долучені до неї матеріали, вислухавши заявника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку. З матеріалів скарги вбачається, що 09.07.2025 ОСОБА_3 звернулась до Лубенської окружної прокуратури Полтавської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України, в якій вимагала, зокрема, внести відомості, зазначені у її заяві, відносно обвинувачених нею працівників Головного управління Національної поліції в Полтавській області, працівників ТЦК та СП та представника військової комендатури, власника (засновника і керівника) та всіх працівників Головного управління Національної поліції в Полтавській області до ЄРДР за ст.ст.109,127,142,146, 146-1,149, ч.3 ст.161, ч.5 ст.190, ст.ст.257, 258-3,258-4,258-5, ч.5 ст.260, ст.ст.262,263,296, ч.3 ст.355, ст.ст.364,364-1, 365,366,371,374,382, 426-1,438,442-1,444 КК України. З наданих прокурором у судовому засіданні документів вбачається, що 11.07.2025 керівником Лубенської окружної прокуратури Полтавської області листом від 10.07.2025 звернення ОСОБА_3 щодо вчинення, на її думку, неправомірних дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено за належністю до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для розгляду по суті та прийняття рішення в межах наданих законодавством повноважень. Тобто відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення уповноваженою особою Лубенської окружної прокуратури Полтавської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України). За змістом вимог ст. ст. 214, 303 КПК України предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння. Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР. Отже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Слідчий суддя зазначає, що у заяві від 09.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , зокрема, зазначила, що «24.08.2025 приблизно о 07.05 годині у с.Засулля Лубенського району Полтавської області відбулось насильницьке зникнення (позбавлення свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, без протоколу затримання, вироку суду, тощо, коли викрадали, то забрали телефон, щоб приховати злочин, поліцейський, що затримував, хоч і не мав права приймати рішення про затримання людини, законність затримання не доведено по теперішній час, чим порушено вимоги ст.29 Конституції України) її єдиного сина ОСОБА_5 воюючими сторонами воєнних дій або збройного конфлікту, якими є ймовірно працівники національної поліції і ТЦК та СП. У діях правопорушників вбачається низка злочинів таких як: фізичне насилля та катування, застосували до її дитини тортури, її дитину били працівники ТЦК, при цьому психологічний та психічний тиск з ціллю примушування до найманства, завідоме незаконне затримання вчинене самозванцями поліцаями, перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень представниками військової комендатури, проведення над сином без їх згоди протиправного медичного досліду, незаконне проведення дослідів над людиною, тобто військово-лікарської експертизи лікарями ВЛК у ТЦК та СП, катування, створення і фінансування незаконного збройного формування з ціллю викрадення людей і торгівлею людьми (обернення у рабство) та примушування до найманства, вчинено насильницьке зникнення, бо насправді де зараз приблизно знаходиться її син їй стало відомо лише 07.07.2025, оскільки йому повернули його телефон відразу після примусового проходження присяги. Його насильно тримають в 242-му навчальному центрі ЗСУ в смт.Гончарівське Чернігівської області.» Однак, із вказаних обставин не вбачається повідомлення саме про ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного з викраденням, незаконним затриманням або зникненням особи, а фактично зазначається про примушування особи до виконання нею свого конституційного обов`язку із захисту Батьківщини під час збройної агресії російської федерації. Таким чином, заявником не наведено фактичних обставин, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення працівниками ТЦК та поліції, які уповноважені виконувати заходи, спрямовані на виявлення призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які порушують правила військового обліку. Законом № 3633-ІХ статтю 24 (Додаткові повноваження поліції) Закону України «Про Національну поліцію» доповнено частиною п`ятою, згідно із якою, окрім адміністративного затримання та доставлення осіб до ТЦК та СП, органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками ТЦК та СП. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що підстав стверджувати, що ОСОБА_5 незаконно позбавляли волі або викрали, тобто, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 146-1 КК України, за обставинами викладеними у заяві ОСОБА_3 , немає, оскільки працівники поліції та ТЦК виконували покладені на них обов`язки із забезпечення мобілізаційного процесу. Щодо тверджень ОСОБА_3 , викладених у заяві від 09.07.2025, щодо застосування до її сина ОСОБА_5 працівниками ТЦК, військової комендатури фізичного насильства, побиття, катування, тортур, психологічного тиску, інших дій, слідчий суддя зазначає наступне. Заява ОСОБА_7 не містить достатніх об`єктивних даних, реальних обставин та конкретних фактів про вчинення вказаними в ній службовими особами кримінальних правопорушень, про які вказує заявник. Також слідчий суддя зазначає, що у судовому засіданні заявник на запитання слідчого судді про те, з яких джерел їй стало відомо про застосування до її сина ОСОБА_5 фізичного насильства, побиття, катування, тортур, психологічного тиску та інших дій, зазначених у її заяві від 09.07.2025, відповіді не надала. Пояснила, що 24.06.2025 на місці події, коли відбулось насильницьке зникнення її сина ОСОБА_5 , вона присутня не була. Свідок ОСОБА_6 бачив як її сина ОСОБА_5 силою посадили до машини. Про те, чи били її сина, треба запитати у свідка ОСОБА_6 , який був на місці події. Коли через деякий час після зникнення син їй зателефонував, вона не запитала у нього чи били його. Слідчий суддя вважає, що за наведених вище умов відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, викладених у заяві ОСОБА_3 від 09.07.2025, оскільки її зміст не містить достатніх об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак будь-якого злочину, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Наведені заявником власні міркування щодо вчинення, на її думку, працівниками поліції, ТЦК та СП, військової комендатури злочинів без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Окрім того, суд зазначає, що заява ОСОБА_3 від 09.07.2025 не залишилась без реагування, оскільки 11.07.2025 керівником Лубенської окружної прокуратури Полтавської області листом від 10.07.2025 звернення ОСОБА_3 щодо вчинення, на її думку, неправомірних дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено за належністю до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для розгляду по суті та прийняття рішення в межах наданих законодавством повноважень. На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідальних осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 09.07.2025. Інші вимоги скарги в частині допиту у якості потерпілого ОСОБА_5 та в якості свідка ОСОБА_6 , призначення судової медичної експертизи нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 виходять за межі предмета оскарження в порядку ст. 303 КПК України. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Лубенської окружної прокуратури Полтавської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.07.2025 о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1