УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с. Чубалівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 02.06.2024 на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 роки 6 місяців 10 днів для проходження військової служби за контрактом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактично місця мешкання,

ВСТАНОВИВ:

На даний час слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.09.2025 за №0000781за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (носіння, зберігання, придбання, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу).

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, солдатом ВЧ НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи в порушення вимог законодавства, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 02.09.2025, незаконно придбав, без передбаченого дозволу бойову ручну оборону осколкову гранату Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до бойового припасу військового призначення та почав незаконно зберігати її частини окремо, корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-164-70Т» та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення з маркуванням «137-70 УЗРГМ 386». В подальшому, 02.09.2025 ОСОБА_5 у своїй сумці чорного кольору незаконно переніс вищевказану бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів військового призначення, за адресою: АДРЕСА_2 , де приблизно о 16:00 був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили: один корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення з маркуванням «386-164-70Т» та один бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення з маркуванням «137-70 УЗРГМ 386».

02.09.2025 року фактично о 16.00год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

04.09.2025 слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти незаконного поводження з бойовими припасами, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Вказане кримінальне правопорушення підозрюваний вчинив в умовах воєнного стану, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, відбував покарання реально, звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, але наразі самовільно залишив місце розташування військової частини, постійного місця проживання та усталених соціальних зав`язків не має. Слідчий вважає, що вказані обставини свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, як ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_5 до цього кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду предметів, висновком судово-криміналістичної експертизи, постановою про визнання речовими доказами, протоколом затримання підозрюваного.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти незаконного поводження з бойовими припасами, яке є тяжким злочином і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості інкримінованого злочину, поведінку підозрюваного, який був неодноразово судимий, в т.ч. і в період воєнного стану, відбував покарання реально і в 2024 році звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, але наразі є інформація про те, що він самовільно залишив місце несення служби, постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків не має, слідчий суддя вважає наявним та доведеним можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення як ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків жодними доказами прокурором не доведені.

Також слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, ризик продовження протиправної поведінки, наявні дані про його особу раніше неодноразово судимий, відбував покарання реально, звільнений умовно-достроково, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, є військовослужбовцем ЗСУ, але самовільно залишив місце несення служби, постійного місця проживання та усталених соціальних зв`язків не має, відомості про наявність стабільних законних джерел доходу та стан його здоров`я відсутні.

Враховуючи вказані обставини в сукупності, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які є достатньо високими.

Слідчий суддя вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , сукупність вищевказаних обставин однозначно свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, судом не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, який повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання 02.09.2025.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В даному випадку слідчий суддя підстав для беззаперечної неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на цій стадії кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі ч.3,4 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120,00грн. з покладанням на підозрюваного ОСОБА_5 у випадку внесення вказаної суми застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст.2,176-178,183,184,194,196,197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, тобто до 30 жовтня 2025 року включно.

Визначити альтернативний запобіжний захід заставу в розмірі 121 120,00грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок), яка може бути внесена на депозитний рахунок Хортицького районного суду м.Запоріжжя (рахунок UA0001205 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, ) в будь-який момент дії ухвали про застосування запобіжного заходу.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду у визначений ними час; 2) не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.09.2025