Справа № 699/181/25
Номер провадження № 1-кп/699/62/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.25 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 за №?0000010

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінгечаур Азербайджанська Республіка, громадянина України, адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.01.2025 близько 13:30 год., перебуваючи в магазині «Наша Ряба» по вул. Ярослава Мудрого, 120, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, виявивши біля прилавка магазина без нагляду чорний жіночий гаманець, непомітно для продавчині магазина лівою рукою взяв вказаний гаманець та поклав його собі до кишені куртки. У гаманці знаходилися дві банківські картки AT «Ощадбанк» №? НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 , та які відповідно до ст. 1, ст. 5, п. 6 ч. 1 ст.6, ст. 7 Закону України «Про інформацію», Закону України «Про банки та банківську діяльність», є документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, та які відповідно до приміток ст. 358 КК України є офіційними документами.

Реалізуючи свій намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий відсутній, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він ніким не буде викритий, ОСОБА_4 таємно привласнив шляхом викрадення гаманця з банківськими картками банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які є офіційними документами, узявши їх із собою, тим самим незаконно заволодів вказаними банківськими картками банку «Ощадбанк».

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України привласнення та приховування офіційного документа, вчинене в особистих інтересах.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, надав щодо себе викривальні покази.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, у якій зазначила, що обрання міри покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду.

Положеннями ч. 1 ст. 357 КК України передбачено, що викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, - караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частин 1, 2?ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Ураховуючи поведінку обвинуваченого та його покази в судовому засіданні, суд погоджується з висновком щодо наявності щирого каяття як пом`якшуючої покарання обставини.

Ураховуючи приписи ст.?337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Призначаючи покарання суд керується тим, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання суд ураховує, що обвинувачений у силу приписів ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно не працевлаштований, має онкологічне захворювання та потребує постійного лікування, наразі оформлює статус особи з інвалідністю. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався та суд не вбачає підстав для його застосування.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не подавався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 349,?368,?369,?370,?373,?374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: банківські картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 №? НОМЕР_2 ; посвідчення волонтера, службове посвідчення на ім`я потерпілої, гаманець чорного кольору, дві грошові купюри номіналом сто та двісті грн, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її розпорядженні.

Речовий доказ: приєднаний до матеріалів досудового провадження компакт диск з відеозаписом, наданий потерпілою ОСОБА_6 - залишити при матеріалах досудового кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15?ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1