Справа № 553/2432/25
Провадження № 1-в/553/160/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ігліно Іглінського району Башкортостан Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-07.06.2010 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 26.06.2010.

засуджений 20 січня 2015 року Черкаським районним судом Черкаської області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 14 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.04.2015. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 уточнено вступну частину вироку від 20.01.2015 зазначивши, що був раніше засуджений 07 червня 2010 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі і звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 суму витрат на правову допомогу 1 933,33 грн. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.03.2016 зараховано ОСОБА_6 в строк покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20 січня 2015 та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 строк попереднього ув`язнення в період з 06.02.2014 по 07.04.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2016 вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2015 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а касаційні скарги без задоволення,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, із встановленням адміністративного нагляду, стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», підтримав подання, просив його задовольнити, застосувати до засудженого ст. 81 КК України. При прийнятті рішення врахувати надані матеріали на підтвердження доводів подання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_6 підтримав подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та просив його задовольнити. Зазначає, що переглянув свою поведінку, вину у вчиненому визнає, щиро кається, зробив відповідні висновки, навчався та отримав спеціальність в Полтавському навчальному центрі (№64), працевлаштований в установі з початку строку відбування покарання, має заохочення, переведений з 2024 року до дільниці соціальної реабілітації. Усвідомив протиправність своєї поведінки, має намір після звільнення працевлаштуватися, допомагати рідним та першочергово виплатити суми за виконавчим провадженням.

Захисник адвокат ОСОБА_5 подання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що засуджений довів своє виправлення, відбув 3/4 строку покарання, має заохочення, характеризується позитивно, працевлаштований в установі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши представника колонії, прокурора, засудженого та його захисника, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20 січня 2015 за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 14 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.04.2015. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 уточнено вступну частину вироку від 20.01.2015 зазначивши, що був раніше засуджений 07 червня 2010 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі і звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 суму витрат на правову допомогу 1 933,33 грн. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.03.2016 зараховано ОСОБА_6 в строк покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20 січня 2015 та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 строк попереднього ув`язнення в період з 06.02.2014 по 07.04.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2016 вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2015 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 07.04.2015 щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а касаційні скарги без задоволення.

Початок строку відбуття покарання 06.02.2014, кінець строку 07.04.2027 року.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 3/4 строку призначеного покарання, станом на 27.06.2025 залишилось не відбутого строку покарання 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяці 10 (десять) днів.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_8 02.06.2025 встановлено наступне.

Термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї другої призначеного строку покарання, а саме не раніше - 05.02.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 17.02.2020 року в зміні умов тримання відмовлено враховуючи подану ним заяву. Рішенням комісії виправної колонії від 17.06.2024 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 11.07.2024 року переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Термін застосування ст. 82 КК України щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям двох третин строку покарання, а саме не раніше - 26.06.2022 року. Рішенням комісії установи від 01.07. 2022 року в заміні покарання більш м`яким відмовлено, згідно поданої заяви про відмову від пільги.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України - за відбуттям трьох четвертих призначеного строку покарання, а саме не раніше - 07.09.2023 року. Рішенням комісії установи від 02.10.2023 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, що має тривалий термін невідбутої частини покарання.

Історія правопорушення: Форма вини за чинним вироком - умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - умисне насильницьке кримінальне правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння. Коментар: На даний час відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01. 2015 року за ст. 115 ч.2, п.12, ст. 186 ч.2 КК України до 14 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 11.03. 2016 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 06.02.2014 року по 07.04.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Має місце проживання. Коментар: Після звільнення обрав місце мешкання АДРЕСА_1 . Комунально-побутові умови в задовільному стані. За відомостями Черкаського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Черкаській області близькі родичі готові прийняти та проживати разом з ним.

Має повну загальну середню освіту, а також має спеціальність «токар», яку отримав перебуваючи в установі. Володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи після звільнення. Коментар: В установі займається самоосвітою шляхом читання книг, періодичних видань та перегляду науково-популярних телепередач. Цікавиться періодичною пресою та літературою.

До засудження працював в лісництві. Працевлаштований в установі виконання покарань на посаді слюсар-сантехнік. Коментар: До позбавлення волі працював переважно різноробочим у лісництві. Робота мала нестабільний характер (сезонна робота), офіційно працевлаштований не був.

В установі працевлаштований на посаді слюсар-сантехнік, а також залучається до робіт з благоустрою установи та дільниці. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно.

Матеріально не залежав від близьких та рідних, кошти використовував переважно раціонально. Коментар: До засудження працював неофіційно. Матеріально забезпечував себе самостійно.

Поведінка та мислення засудженого є адекватними Від психічних розладів не лікувався. Намірів скоїти суїцид не проявляє. Коментар: За результатами психологічного дослідження за методикою ЕРІ Айзенка, методикою визначення акцентуації характеру ОСОБА_9 , методикою визначення рівня схильності до суїцидальної поведінки ОСОБА_10 , встановлено, що засуджений має сангвінічний тип темпераменту. Спрямованість особистості: екстраверт, емоційно стійкий. Процеси мислення: в межах норми. Рівень інтелектуального розвитку середній. Рівень контактної спроможності середній. Для засудженого характерно: спокій, невимушеність, емоційна зрілість, об`єктивність в оцінці себе та інших людей, сталість в планах і уподобаннях, почуття відповідальності, сумлінність, стійкість моральних принципів, багатство і яскравість емоційних проявів, природність і невимушеність поведінки, готовність до співпраці, чуйне, уважне ставлення до людей, доброта і м`якосердя. Досить активний, діяльний, ініціативний, честолюбний, у своїй поведінці керується почуттям боргу, строго дотримується етичних стандартів, завжди прагне до виконання соціальних вимог Наявність конфліктів та інших психотравмуючих факторів засуджений відвертає. Намірів щодо скоєння актів членоушкодження не висловлює. За результатами тестування намірів до заподіяння аутоагресії не виявлено. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. Прогноз поведінки: враховуючи результати проведення оцінки ризиків повторного кримінального правопорушення, в подальшому вірогідне виключення деструктивних моделей поведінки у засудженого та проявлення позитивних тенденцій, що стало можливим завдяки процесу ресоціалізації. Засуджений не схильний до антисоціальних проявів та інших негативних особистісних особливостей.

До позбавлення алкоголь вживав регулярно. До позбавлення волі особа не вживала наркотичні речовини або їх аналоги. Коментар: Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі із засудженим проводились бесіди та лекції виховного характеру про негативний вплив алкоголю на організм людини. Засуджений усвідомлює негативний вплив алкоголю на своє життя та має наміри після звільнення не вживати алкоголь. Також за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався до дисциплінарної відповідальності.

До засудження кримінальних зв`язків не підтримував та не планує підтримувати їх після звільнення, але дехто з друзів вів антисоціальний спосіб життя. Коментар: В спілкуванні комунікабельний, намагається побудувати безконфліктні стосунки із оточуючими. Підтримує товариські відносини із засудженими позитивної спрямованості.

Соціальні зв`язки підтримує з мамою та сестрою, які мають позитивний характер. Коментар: Відповідно до статті 110, 112 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки із мамою та сестрою шляхом проведення телефонних розмов в установі. Отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі та стабільні. Після звільнення планує повернутися до обраного місця мешкання.

Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. Коменктар: За час відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється, засуджує себе за минулий спосіб життя та повністю усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення.

За час перебування в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався наступним чином. За допущені порушення вимог режиму відбування покарання один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законодавством порядку. За час відбування покарання в державній установі «Потавська виправна колонія (№64)» характеризується позитивно. За допущені порушення вимог режиму відбування покарання один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення достроково знято у встановленому законодавством порядку. Під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу та в подальшому дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання. За виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку адміністрацією установи заохочувався тридцять чотири рази, У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи. Засуджений під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Відповідно до ст. 123 КВК України реалізована програма диференційоваого виховного впливу «Професія», де отримав спеціальність токаря, а також приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. Приймає участь у фізкультурно-оздоровчих заходах, які проводяться в дільниці, а саме з гри в шашки, шахи та доміно. Переглядає у вільний від роботи час телевізійні передачі пізнавального та науково-популярного змісту. Регулярно відвідує курси підготовки до звільнення. Проявляє зацікавленість. Коментар: Засуджений усвідомлює, що йому необхідно після звільнення працевлаштуватися, а також розуміє, що вживання алкогольних напоїв може призвести до погіршення стосунків з рідними. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє, після звільнення планує знайти роботу.

Зробив висновок із своїх минулих помилок, шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Заплановані заходи індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим реалізовані достроково, засуджений приимав активну участь у їх реалізації та не виявлено потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших заходів.

Прогноз успішної адаптації сприятливий за умови працевлаштування засудженого, відмови від вживання алкоголю та належного самоконтролю над своїми емоціями та поведінкою.

Засуджений має виконавчі провадження на суму 35 5905,26 грн., утримано 9 550,81 грн., а саме ВП №49755244 від 05.01.2016 р. на суму 353 728,60 грн. - утримано 7374,15 грн., в тому числі по заяві 5 195,78 грн., та ВП № 49755218 від 05.01.2016 на суму 2 176,66 грн. - утримано 2 176,66 грн. Судові витрати не утримувалися.

Згідно довідки від 05.06.2025, заробітна плата засудженому ОСОБА_6 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з липня 2015 по травень 2025 і становить 45 900,52 грн. Засуджений має виконавчі провадження на суму 355 905,26 грн. Утримано кошти в сумі 9 550,81 грн. ВП № 49755244 від 05.01.2016 на суму 353 728,60 грн., утримано 7 374,15 грн., в т.ч. по заяві 5 195,78 грн. та ВП № 49755218 від 05.01.2016 на суму 2 176,66 грн., утримано 2 176,66 грн., судові витрати не утримувалися.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу № 22 від 02.06.2025 року засідання комісії ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» постановлено подати до суду матеріали на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , який відбув більше 3/4 строку покарання і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Раніше розглядався на комісіях установи:

- термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї другої призначеного строку покарання, а саме не раніше - 05.02.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 17.02.2020 року в зміні умов тримання відмовлено враховуючи подану ним заяву. Рішенням комісії виправної колонії від 17.06.2024 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 11.07.2024 року переведений до дільниці соціальної реабілітації.

- термін застосування ст. 82 КК України щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям двох третин строку покарання, а саме не раніше - 26.06.2022 року. Рішенням комісії установи від 01.07. 2022 року в заміні покарання більш м`яким відмовлено, згідно поданої заяви про відмову від пільги.

- термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України - за відбуттям трьох четвертих призначеного строку покарання, а саме не раніше - 07.09.2023 року. Рішенням комісії установи від 02.10.2023 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, що має тривалий термін невідбутої частини покарання.

Кінець строку відбуття покарання засудженим 07.04.2027 та на даний час невідбута частина покарання призначено за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2015 становить 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяці 10 (десять) днів.

З урахуванням відомостей, що містяться в матеріалах особової справи засудженого, зважаючи на фактичне відбуття засудженим передбаченої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши наведені дані про його поведінку за весь період відбуття покарання і характеристику його особи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому є передбачені статтею 81 КК України підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбуття покарання, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2015, на невідбуту частину строку покарання 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 10 (десять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Подільський районний суд міста Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.07.2025.

Головуючий: суддя ОСОБА_1