Справа № 496/5584/25
Провадження № 1-кс/496/1553/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за матеріалами кримінального провадження №0000165 від 07.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 06. 08.2025 року, приблизно о 17:00 годині, більш точно часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у покинутій будівлі за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Великий Дальник, по вул. Богдана Хмельницького за координатами 46.4691776, 30.5644902 помітив паперовий згорток в якому знаходилась речовина рослинного походження. Усвідомлюючи, що в паперовому згортку речовина рослинного походження є наркотичним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР підібрав її, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб, після чого поклав згорток у праву кишеню шортів та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

В подальшому, 06.08.2025 року, приблизно о 17 годин 46 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №3 по вулиці Богдана Хмельницького в с. Великий Дальник Одеського району Одеської області, своєю поведінкою привернув увагу працівників поліції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, які під час перевірки та огляду місця події зі згоди останнього вилучили у нього добровільно виданий паперовий згорток в якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабіс, маса канабісу в висушеному стані становить - 27,52 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у період часу з 17 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин 09.08.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу будинку №17 по вулиці Безверхого у с. Великий Дальник Одеського району Одеської області, де розташована амбулаторія ЗПСМ.

В подальшому, у вищевказаних періоді часу та місці у ОСОБА_4 виник протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння мопедом марки «Yamaha JOG», рама № НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та знаходився в той час на території амбулаторії ЗПСМ, що за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Великий Дальник, вул. Безверхого, 17.

Реалізуючи власний кримінально-протиправний умисел у вказаних вище періоді часу та місці, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, розуміючи, що діє таємно та залишається непоміченим, шляхом вільного доступу підійшов до мопеду марки «Yamaha JOG», рама № НОМЕР_1 та без відома та дозволу його власника ОСОБА_7 , за допомогою власної фізичної сили зняв вищевказаний мопед з підніжки та покотив його та в подальшому разом з ним зник у невідомому напрямку, тим самим незаконно заволодів вказаним мопедом, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток у розмірі 13195,00 гривень

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІX, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, в останнє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX від 23.07.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2025 року, приблизно о 11:35 годині більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував біля продуктового магазину «Точка», що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, вул. Братська, 5 де побачив припаркований велосипед марки «Crossride Scorpio», сірого кольору, який належить ОСОБА_9 . В цей момент, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, підійшов до велосипеду марки «Crossride Scorpio», сірого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , сів на вказаний велосипед та на ньому покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5766,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв'язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІX, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, в останнє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX від 23.07.2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2025 року, приблизно о 15:35 годин більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля «Будинку Культури» Біляївської міської ради, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Героїв Оборони, 14Б побачив припаркований велосипед марки «Winner Bullet», чорно-рожевого кольору. В цей момент, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, з прямим умислом, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, підійшов до велосипеду марки «Winner Bullet», чорно-рожевого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 сів на вказаний велосипед та на ньому покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5 125 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі зібраних доказів та їх відповідності визначеному практикою Верховного Суду та ЄСПЛ критерію «обґрунтована підозра», у межах кримінального провадження № 0000165 від 07.08.2025 року, слідчим за погодженням з прокурором 28.08.2025 року повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень:

Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану; ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом; ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту;

В ході досудового розслідування, 20.08.2025 року за даним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

25.08.2025 року за даним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 27.08.2025 року за даним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 27.08.2025 року за даним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В подальшому, 28.08.2025 року за даним фактом ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом огляду місця події від 06.08.2025 за адресою: Одеська область, Одеський район, село Великий Дальник; Речовими доказами, вилученими: 06.08.2025 року в ході огляду місця події вилучено: паперовий згорток, із вмістом речовини зеленого кольору; Висновком експерта №СЕ-19/116-25/19938-НЗПРАП від 22.08.2025 року; Протоколом огляду місцевості від 13.08.2025 року за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, 308; Речовими доказами, вилученими: 13.08.2025 року в ході огляду місцевості вилучено: мопед марки «Yamaha JOG», рама №3YK-4590585; Протоколами допитів свідків в їх сукупності; Протоколами впізнання особи за фотознімками; Висновком експерта №2037 від 19.08.2025 року; Протоколом огляду відеозапису подій котрі трапились 21.08.2025 року; Протоколом огляду місцевості від 23.08.2025 року за адресою: Одеська область, м. Одеса, по проспкт. Гагаріна; Речовими доказами, вилученими: 23.08.2025 в ході огляду місцевості вилучено: велосипед марки «Crossride Scorpio», сірого кольору; Протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 ; Висновком експерта №2122 від 26.08.2025 року; Протоколами допитів свідків в їх сукупності; Протоколами впізнання особи за фотознімками; Речовими доказами, вилученими: 24.08.2025 в ході огляду предмету вилучено: велосипед марки «Winner Bullet», чорно-рожевого кольору; Висновком експерта №2146 від 27.08.2025 року; Іншими доказами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, проведення досудового розслідування в розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу передбаченого п.5 ч.1 ст. 176, ст. 183 КПК України у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не буде застосовано, так як підозрюваний не має постійного місця проживання.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним обрати щодо ОСОБА_4 відповідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, ст. 182 КПК України, передбачає можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, на даний час у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суду доцільно оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 особу підозрюваного та визнати реальну небезпеку, можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, проведення досудового розслідування в розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: за п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як встановлено, що у підозрюваний може бути умисел переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, за інкримінований злочин у випадку визнання його винним, оскільки санкція ч.3 ст. 299 КК України передбачає покарання від п`яти до восьми років, а також беручи до уваги той факт, що останній на шлях виправлення не став, відносно якого неодноразово складалися адміністративні матеріали, відкриті кримінальні провадження, який в свою чергу продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, крім того останній веде аморальний та асоціальний спосіб життя. Крім того ОСОБА_4 не працює, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, тобто у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки; за п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, адже останній на шлях виправлення не став, в свою чергу, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, крім того останній веде аморальний та асоціальний спосіб життя, немає постійного місця працевлаштування та доходу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, відповідно до ст. 177 КПК України, є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, на даний час наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суду доцільно оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 особу підозрюваного та визнати реальну небезпеку, можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, вказав, що існують ризики, передбачені п.п 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, просив не позбавляти волі, зазначив, що раніше проживав в будинку священика, на даний час проживає на вулиці в м. Одеса за гаражами біля університету Політеха.

Слідчий суддя заслухав думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, оскільки санкції ч.4 ст. 185 КК України передбачать покарання відповідно до 12 КК України, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_11 наявність обґрунтованої підозри, що зумовлюється зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваний, у разі визнання його винним в інкримінованих злочинах, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від до 8 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, що не пов`язане із позбавленням волі, не перешкодить його протиправній діяльності. В обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, існує, наявність небезпеки для суспільства, через те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, нетяжкого злочину та тяжкого злочину, а також, той факт, що покарання за тяжке кримінальне правопорушення є більш суворим, ніж наслідки та ризик втечі для підозрюваного.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, те, що він не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Водночас, приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при вирішенні питання щодо визначення застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення, під час розгляду клопотання, довела суду, що при зазначених ризиках і обставинах вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень неможливо застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи для забезпечення його процесуальної поведінки, оскільки останні не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , зокрема: особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку із тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а його застосування жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам; особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований, оскільки не забезпечить неможливість подальшого вчинення підозрюваним злочинів.

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків передбачених ст.177 КПК України, визначає розмір застави, яку просить застосувати орган досудового розслідування та визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 28.08.2025 року до 18.10.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності виконання військової служби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

В іншій частині клопотання - залишити без задоволення.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.09.2025 року о 16:20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1