Справа № 591/4435/25
Провадження № 1-кс/591/1666/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати уповноважену особу Сумської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР по його заяві від 03.04.2025, оскільки останні, отримавши його заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_5 ( від імені ОСОБА_6 ) в апеляційній скарзі у справі №589/3656/24, всупереч вимогам ст.214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесли.

Судом вживались заходи для сповіщення скаржника про дату та час розгляду його скарги, проте на численні телефонні виклики скаржник не відповідав, а, отримавши повістку в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно висновку ККС ВС, викладеному в ухвалі від 30.05.2018 року у справі № 676/7346/15-к, хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

В цьому випадку вищенаведені обставини дають підстави розцінювати поведінку скаржника ОСОБА_4 як зловживання скаржником своїми процесуальними правами.

Тому, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги та загальних засад кримінального провадження розгляд скарги вирішено проводити у відсутність скаржника.

Від прокурора надійшли письмові заперечення, в яких він просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки Сумська обласна прокуратура не отримувала заяви ОСОБА_4 від 03.04.2025 року і що останній звертався із вказаною заявою до СД Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з фіскального чеку та трекінгу Укрпошти, ОСОБА_4 03.04.2025 звернувся саме до Сумської обласної прокуратури із заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який, на думку скаржника, в апеляційній скарзі від 16.03.2025 по справі №589/3656/24, зазначив неправдиві відомості.

Вказана заява була одержана Сумською обласною прокуратурою відповідно до сайту відстеження Укрпошти.

Вивчивши у судовому засіданні зміст та доводи заяви, з якою ОСОБА_4 звертався до прокурора, слід зазначити про таке.

Так, згідно правового висновку, який висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, що висловлена Другою судовою палатою ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20.

У даному випадку, як вже зазначалось вище, у поданій ОСОБА_4 заяві від 03.04.2025 він фактично висловлює незгоду з відомостями, які зазначив ОСОБА_5 в апеляційній скарзі від 16.03.2025. В той же час, вказана апеляційна скарга буде предметом розгляду в суді апеляційної інстанції і такі дії прокурора не мають ознак кримінального правопорушення. А інших відомостей, які б могли свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, у заяві не зазначено.

Тобто, така заява ОСОБА_4 не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, згідно якої передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

За таких обставин, у даному випадку не було підстав для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР, отже відсутня і бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи зазначене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303,307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, відмовити.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1