Справа № 489/6830/25
Провадження № 1-кс/489/2324/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0001169 від 17.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-санітара ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.04.2022 вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 24.11.2022 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 біля АДРЕСА_2 , вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи ризики недоведеними. При цьому, підозрюваний підтвердив обставини самовільного залишення місця служби.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в тому, що, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 24.11.2022 самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану.

Відповідно до протоколу затримання, 24.08.2025 о 18:13 годин ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та 25.08.2025 вручено повідомлення про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями матеріалів службового розслідування, витягів з наказів, а також особистими показаннями підозрюваного, наданими під час розгляду клопотання. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення. Також він раніше судимий за вчинення аналогічного злочину до покарання з випробуванням, однак в період іспитового строку протягом короткого періоду часу після засудження повторно самовільно залишив місце служби.

Натомість прокурором не доведений ризик незаконного впливу на свідків, оскільки не вказано, про яких свідків він обізнаний, може впливати на них та яким чином, що у свою чергу, свідчить про формальне посилання сторони обвинувачення на наявність зазначеного ризику, враховуючи той факт, що підозрюваний постійно перебував поза межами місця служби з часу його залишення і до моменту затримання та не вчиняв будь-яких дій, направлених на незаконний вплив на свідків.

При цьому, прокурором доведено необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи, що він раніше одноразово судимий, однак на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому, керуючись положеннями статей 182 ч. 4, 5, 183 ч. 3 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення (в умовах воєнного стану та тривалий період часу), тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність декількох ризиків, особу підозрюваного (раніше судимий), слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0001169 від 17.02.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 24.08.2025 до 22.10.2025 включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали - до 22.10.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1