Ухвала

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 944/2231/25

провадження № 51- 2838 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього,

встановив:

31 липня 2025 року і 01 серпня 2025 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшли «Вимоги/Повідомлення про злочин» за вх. № 15626/0/170-25 та вх.№ 15770/0/170-25.

З огляду на зміст поданих документів з доданими копіями судових рішень, такі були зареєстровані як касаційна скарга.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 серпня 2025 року зазначена касаційна скарга була залишена без руху через недотримання скаржником вимог ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 :

- послався на вчинення неправомірних дій стосовно нього, а також навів відповідні обґрунтування незгоди з рішеннями судів, копії яких приклав до скарги, а саме ухвал у справах: № 461/1690/25 від 05 березня 2025 року; № 991/1355/25 від 15 квітня 2025 року та 17 лютого 2025 року;№ 757/55389/24-к від 02 грудня 2024 року; № 752/8315/24 від 23 квітня 2024 року; № 761/27878/24 від 2 серпня 2024 року; № 463/2469/25 за 18 березня 2025 року;№ 944/2231/25 за 01 липня 2025 року, та наполягав негайно застосувати вимоги п. 2 ч. 1 ст. 482, ст. 480-1, 482-1, 480-483 КПК, винести ухвалу, зобов`язати виконати вимоги ухвал у справах № № 461/1690/25, 761/27878/24, 752/8315/24, 757/55389/24-к та інших, для порушення кримінальних справ проти учасників ухвал №№991/1355/25, 463/2469/25, 944/2231/25;

- просив винести ухвалу про порушення кримінальної справи проти прокурора, який зобов`язаний виконати вимоги, зазначені в повідомленні про злочин, поданому в ГПУ 10 березня 2025 року;

- просив сприяти негайному звільненню автора і надання захисту згідно з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції»;

- просив розгляд матеріалів провадження за його скаргою проводити з його безпосередньою участю.

Залишаючи без руху вказану касаційну скаргу, Суд зазначив в ухвалі від 05 серпня 2025 року про те, що ОСОБА_4 , наводячи доводи щодо рішень у кримінальних провадженнях №№ 461/1690/25,761/27878/24, 752/8315/24, 757/55389/24-к, 991/1355/25, 463/2469/25, 944/2231/25, взагалі не конкретизував вимог щодо цих рішень, чим допустив суперечності та неузгодженість своєї позиції, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

При цьому суд касаційної інстанції в ухвалі від 05 серпня 2025 року зазначив, що висунуті ОСОБА_4 вимоги в прохальній частині касаційної скарги не узгоджуються із положеннями ст. 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та наведені ним процесуальні дії не належать до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень вказаної норми КПК.

В ухвалі суду касаційної інстанції від 05 серпня 2025 року звернуто увагу скаржника на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст.427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються, однак, з огляду на зміст мотивувальної та резолютивної частин касаційної скарги, доданих копій судових рішень та висунутих ОСОБА_4 вимог, неможливо визначитись, яке рішення є предметом касаційного оскарження.

За таких обставин скаржнику в ухвалі від 05 серпня 2025 року було надано можливість усунути вказані недоліки касаційної скарги шляхом подання нової скарги, з урахуванням приписів статей 438, 436 КПК, які визначають повноваження суду касаційної інстанції при вирішенні зазначених питань та підстави для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

Крім того, в ухвалі від 05 серпня 2025 року Суд також вказав, що в порушення вимог ст. 427 КПК, ОСОБА_4 подав до Суду «Вимоги/Повідомлення про злочин», в той час як процесуальним законом передбачена можливість оскаржити судові рішення в касаційному порядку шляхом подачі саме касаційної скарги. Поряд з цим, касаційна скарга ОСОБА_4 адресована до Верховного Суду України, в той час як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року) судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

02 вересня 2025 року до Верховного Суду на виконання ухвали від 05 серпня 2025 року від ОСОБА_4 надійшли касаційне звернення/повідомлення від 21 серпня 2025 року за вх.№ 17995/0/170-25, касаційна скарга/повідомлення від 24 серпня 2025 року за вх.№ 18000/0/170-25, касаційна скарга/повідомлення від 20 серпня 2025 року за вх.№ 17997/0/170-25, які по суті за своїм змістом є касаційною скаргою.

Зі змісту мотивувальної частини скарги та доданих копій судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 посилається на вчинення неправомірних дій стосовно нього, а також, наводячи відповідні обґрунтування незгоди з рішеннями судів, надав копії таких рішень у справах:

- № 461/1690/25 від 05 березня 2025 року; № 991/1355/25 від 15 квітня 2025 року та 17 лютого 2025 року; № 757/55389/24-к від 02 грудня 2024 року; № 752/8315/24 від 23 квітня 2024 року; № 761/27878/24 від 2 серпня 2024 року; № 463/2469/25 за 18 березня 2025 року;№ 944/2231/25 за 01 липня 2025 року; № 464/3170/24 від 08 травня 2024 року.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 , посилаючись на вимоги ч. 9 ст. 214, ч. 2 ст. 424 КПК, статей 53, 53-5 Закону України «Про запобігання корупції», ставить вимоги до суду касаційної інстанції про:

- негайне скерування поданих ним повідомлень про злочини в період з 07.07.2025 року і по сьогодні на розгляд до ГПУ і НАБУ з подальшим отриманням роз`яснення по суті щодо порушення і розслідування кримінальних справ;

- сприяння виконанню вимог статей 53, 533 КПК, Закону України «Про запобігання корупції» та надання йому захисту прав викривача по ухвалі від 05 березня 2025 року у справі № 461/1690/25;

- винесення ухвали про об`єднання конкретних кримінальних проваджень, наведених ним на телеграм-каналі;

- винесення ухвали про виконання вимог ст. 284 КПК та закриття кримінального провадження № 000290;

- забезпечення йому особистої безпеки у зв`язку з переслідуванням правопорушниками у справах.

При цьому на обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що:

- у процесі порушених ним кримінальних справ, з вересня 2023 року, відповідними правоохоронними органами порушено вимоги статей 36, 55, 56, 60, 214 КПК та ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції»;

- відповіді від правоохоронних органів на подані скаржником повідомлення про вчинення злочинів не отримано ним належним чином за місцем його перебування;

- з часу затримання скаржника з 18.03.2025 року останньому не було надано дозволу на зустріч із родичами та на здійснення телефонних розмов;

- під час розгляду справи № 991/1355/25 в порушення вимог ст. 214 КПК не було застосовано положення Закону України «Про запобігання корупції» та не враховано винесення ухвали від 05.03.2025 року (справа № 461/1690/25);

- вказані в ухвалі від 05.03.2025 року (справа № 461/1690/25) зобов`язання про внесення відомостей щодо вчинення злочину до ЄРДР згідно з вимогами ст. 214 КПК не було оскаржено прокурором та не було виконано;

- учасниками у справах № 944/2231/25, №463/2469/25 було перешкоджено скаржнику безпосередньо брати участь в розгляді справи № 991/1355/25, у якій ними постановлено незаконні рішення з порушеннями статей 109,111,170, 171,256, 343, 345-1,347,348, 349, 358, 364, 365, 366, 367, 371, 372, 373, 374, 376, 380, 382,383, 384, 384, 386, 387, 396, 422 КПК.

Крім того, ОСОБА_4 у скарзі також посилається на статті 459-467, статті 154-156, 303-307, 480-483 КПК, вказує про доповнення нововиявлених обставин у справі № 944/2231/25та наполягає:

- ураховуючи вимоги зазначених процесуальних норм, винести ухвалу, якою зобов`язати прокурора ГПУ витребувати справу № 000218 з метою розслідування згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та розслідувати кримінальне правопорушення;

- сприяти виклику адвоката ОСОБА_5 в якості свідка по розгляду справи № 944/2231/25 і кримінального провадження № 000218, та усі попередні дії правової допомоги вважати недійсними.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається також на те, що:

- ухвала від 18.03.2025 року у справі № 463/2469/25 сфальсифікована;

- про постановлення судового рішення ВАС України у справі №991/1355/25 він дізнався під час розгляду провадження у справі за № 944/2231/25, у якій постановлено судові рішення від 01.07.2025 року та 14.08.2025 року, зі змісту яких убачається, що в судовому засіданні брав участь невідомий йому захисник ОСОБА_6 , чого не врахував апеляційний суд;

- відомості про постановлення ухвали у справі № 461/1690/25, у кримінальному провадженні № 000218, ухвали ВАС України у справі № 991/1355/25, не долучено до матеріалів справи за № 944/2231/25;

- подані скаржником повідомлення про злочин/апеляційна вимога від 31.07.2025 року Львівським апеляційним судом залишено без розгляду.

Розгляд матеріалів провадження за поданими касаційними скаргами ОСОБА_4 просить проводити з його безпосередньою участю.

Ознайомившись зі змістом касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_4 знову не дотримався положень КПК та таким чином, не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 серпня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються.

Так, відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Проте ОСОБА_4 , заявляючи вищезазначені вимоги у поданій касаційній скарзі на усунення недоліків, з огляду на додані ним до скарги судові рішення та наведені обґрунтування щодо допущення процесуальних порушень у провадженнях відносно нього, не вказує конкретно яке (які) судове (судові) рішення він оскаржує, та не наводить вимог поданої скарги з урахуванням положень, передбачених ст. 436 КПК, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись з предметом оскарження і прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до положень ч.2 ст. 467 КПК судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

У касаційній скарзі від 20 серпня 2025 року, поданій на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду касаційної інстанції від 05 серпня 2025 року, ОСОБА_4 посилається на статті 459-467, статті 154-156, 303-307, 480-483 КПК та вказує про доповнення нововиявлених обставин у справі № 944/2231/25.

Проте обґрунтованість таких доводів не може бути перевірено судом касаційної інстанції з таких підстав.

Так, у мотивувальній частині касаційної скарги скаржником зазначено про прийняття ухвал суду у справі № 944/2231/25, копія однієї з ухвал додана до касаційної скарги, а саме ухвала суду першої інстанції від 01 липня 2025 року про продовження строку тримання під вартою.

Однак, із прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_4 не вбачається, яке судове рішення (судові рішення) він просить переглянути, посилаючись на доповнення нововиявлених обставин, останній також не зазначає вимог щодо судового рішення (судових рішень), які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК.

Крім того, ОСОБА_4 не наводить жодних доказів на підтвердження прийняття судового рішення (судових рішень) в порядку, передбаченому ст. 459 КПК, які могли б бути предметом перевірки судом касаційної інстанції відповідно до положень чинного КПК.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки, визначені в ухвалі суду касаційної інстанції, така касаційна скарга підлягає поверненню.

Розгляд клопотання ОСОБА_4 про його безпосередню участь при розгляді його касаційної скарги не виявляється можливим, оскільки суд касаційної інстанції може вирішувати таке питання у разі прийняття процесуального рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3