ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/299/25 Справа № 712/7299/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001846 від 26.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

Просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.07.2025, без визначення розміру застави.

Строк застосованого запобіжного заходу рахувати з дня затримання підозрюваного, а саме з 27.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 25.07.2025, включно, але в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_9 , тобто з 27.05.2025.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_9 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпечність та характер вчинених кримінальних правопорушень, за якими підозрюється ОСОБА_9 , слідчий суддя вважав, що досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 та обрати відносно ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що визначена судом міра запобіжного заходу відносно його підзахисного не відповідає його особі та за своєю жорстокістю є явно несправедливою внаслідок суворості.

На думку захисника, постановляючи ухвалу щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя вимоги ст. 65 КК України у повному обсязі не врахував, що суперечить основній вимозі судочинства про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх зібраних у справі доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1, п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001846 від 26.05.2025 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому продовжений Указом Президента України за № 235/2025 від 15.04.2025, з 09.05.2025 строком на 90 діб, тобто до 07.08.2025.

24 лютого 2022 року Указами Президента України від № № 64/2022 та 69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань.

Так, 26.05.2025 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, будучи наділеним службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснив виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та перебував відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 202 від 25.05.2025 у складі групи оповіщення спільно з військовослужбовцем ОСОБА_13 та дільничного офіцера поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 здійснював свою діяльність поблизу будинку АДРЕСА_2 .

У вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, зокрема ОСОБА_12 , який представився, назвав свою посаду та військове звання, повідомив про підстави перевірки військових облікових документів у ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, діючи умисно, спільно з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без попередньої змови між собою, внаслідок активних дій ОСОБА_18 , які полягали в словесних закликах, за допомогою яких остання підбурювала їх до умисного нанесення тілесних ушкоджень працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ОСОБА_12 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку спини зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 фізичний біль та не спричинив тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України умисне нанесення побоїв службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Також досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаних вище норм, вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №154 від 23.02.2022, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спільно із представниками Національної поліції здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації.

Так, 26.05.2025 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_13 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, спільно з ОСОБА_19 , який являється військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, будучи наділеними службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснили виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та перебували відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 202 від 25.05.2025 у складі групи оповіщення спільно з дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 , де поблизу будинку № 40 по вул. Різдвяна, м. Черкаси здійснювали свою діяльність.

В цей час та в цьому ж місці, ОСОБА_9 усвідомлюючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, діючи умисно, з метою припинення їх законної діяльності почав вчиняти активні дії, які полягали у словесних погрозах, образах та фізичному впливі на військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уникнення громадянином України ОСОБА_15 призову на військову службу, внаслідок чого перешкодив законній діяльності ЗСУ в особливий період.

Вказані дії ОСОБА_9 призвели до реального перешкоджання законному виконанню мобілізаційних функцій військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

26.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001846 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 постановою слідчого було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

28.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0001846 та № 0001866 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 0001846 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

Причетність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджуються наступними доказами: даними електронного рапорту № 44280 від 26.05.2025; даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_12 від 26.05.2025; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 26.05.2025; даними протоколу пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_12 від 27.05.2025; довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_12 ; даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_13 від 26.05.2025; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 від 26.05.2025; даними протоколу пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_13 від 27.05.2025; довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_13 ; даними протоколу огляду предмету від 26.05.2025; даними протоколу огляду речей від 26.05.2025; даними протоколу обшуку від 27.05.2025; даними протоколу затримання ОСОБА_9 від 27.05.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_9 від 27.05.2025; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 від 28.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно із ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пункт 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів погоджується, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки та нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, та таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик можливого незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 може впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. На даному етапі досудового слідства всі свідки у кримінальному провадженні не допитані. Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Доводи захисника підозрюваного в апеляційній скарзі про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, перевірилися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Розглядаючи дане клопотання, слід також врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вік підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця проживання.

Із урахуванням вищенаведених обставин, а також характеру вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні чи може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, які виконують свої службові обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_9 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наведене вище, на думку колегії суддів, свідчить про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

На підставі вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258- 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України (абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. А враховуючи положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку та вмотивовано не визначив підозрюваному розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Наразі досудове розслідування триває, в процесі якого може бути надана оцінка доказам сторони захисту.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4