Провадження № 1-кп/537/271/2025
Справа № 537/4456/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001006 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноармійськ Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, працевлаштованої, одруженої, маючої на утриманні неповнолютню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта 02.06.2025 приблизно о 12 год. 15 хв. в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю міждворного проїзду поблизу будинку № 75 по вул. Республіканській Крюківського району міста Кременчука Полтавської області у напрямку від будинку № 75 до проїзної частини вул. Республіканська, керуючи автомобілем «Hyundai» моделі «Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася водій ОСОБА_5 . У цей же час поблизу будинку № 75 по вул. Республіканська по тротуару зліва направо відносно напрямку руху автомобіля«Hyundai» моделі «Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася пішохід ОСОБА_4 . Під час руху у вказаному напрямку у заданій дорожній обстановці, виїжджаючи з житлової зони міждворного проїзду поблизу будинку № 75 по вул. Республіканській м. Кременчука водій ОСОБА_5 , наближаючись до тротуару, зупинилася, після чого, не переконавшись в безпеці маневру, розпочала рух, не надавши перевагу в русі пішоходу ОСОБА_4 , яка рухалася по тротуару. Своїми діями ОСОБА_5 порушила п.п.10.1 та 10.2 ПДР України, де відповідно вказано: п.10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.10.2 «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», та скоїла наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді травми правого колінного суглобу у вигляді закритого внутрішньосуглобового компресійного переламу латерального виростку великогомілкової кістки, яка за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступню тяжкості. ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом виконання вимог п.п.10.1,10.2 ПДР України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття провадження у справі. Потерпіла ОСОБА_4 подала суду письмову згоду на звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право на розгляд справи судом, а також наслідки закриття провадження у справі.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття провадження у справі підтримала. Зазначила, що обставини кримінального правопорушення повністю відповідають обвинувальному акту. Вказала, що повністю відшкодувала шкоду потерпілій, розуміє свої права, усвідомлює, що закриття кримінального провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим.

Потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання обвинуваченої не заперечувала, підтвердила, що вся шкода їй відшкодована та вона примирилася з обвинуваченою.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання, вказав, що обвинувачена раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, примирилася з потерпілою та відшкодувала завдану шкоду.

Учасники провадження підтвердили, що примирення відбулося добровільно, без будь-якого впливу, наслідки закриття провадження у справі їм зрозумілі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів; стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у обвинуваченої під час вчинення правопорушення не було; раніше кримінальних правопорушень не вчиняла; потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 примирилися, обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі відшкодувала завдані нею збитки та усунула заподіяну шкоду, що підтверджується заявою потерпілої в суді та письмовим клопотанням. Учасникам процесу зрозумілі наслідки закриття провадження у справі.

Таким чином судом встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 (справа № 930/497/23) у разі згоди особи на завершення кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою особою, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Крім того прокурор заявив клопотання про залишення позову, поданого Кременчуцькою окружною прокуратурою Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Національної служби здоров`я України до ОСОБА_5 про відшкодування витрат, без розгляду. Інші учасники судового засідання проти залишення позову без розгляду не заперечували.

Частиною 3 ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Згідно з ч.5 цієї статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Положенням п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки прокурором, який не обмежений у своїх повноваженнях, до початку розгляду справи по суті подано клопотання про залишення позову без розгляду, дана заява не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, він скористався своїм процесуальним правом на залишення позову без розгляду, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та залишення позову без розгляду. Одночасно суд роз`яснює, що згідно з ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.2 ст.286, ч.3 ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченої ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження № 0001006 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.06.2025, на речовий доказ - автомобіль «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речовий доказ - автомобіль «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази одяг (футболку білого кольору, штани коричневого кольору) та взуття білого кольору повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 3565 грн. 60 коп. витрат на проведення експертиз.

Цивільний позов Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Національної служби здоров`я України до ОСОБА_5 про відшкодування витрат залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1