Провадження № 1-кс/750/2709/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС - криміналіст слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речових доказів, які мають значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Звернули увагу на те, що під час окупації збройними силами РФ м. Херсона, підозрюваний офіційно не був оформлений на посаді «младшего інспектора ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонськой области» (мовою оригіналу), не приймав присяги , добровільно залишив місце роботи, оскільки не хотів отримувати паспорт громадянина РФ; після звільнення м. Херсона ЗС України підозрюваний не переховувався від правоохоронних органів та під час численних фільтраційних заходів не приховував, де він працював. Ризики наведені у клопотанні є безпідставними і необгрунтованими, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно відмовився від подальшої роботи, протягом останніх трьох років мешкає в одному місці і наміру переховуватися та продовжувати вчинення кримінального правопорушення не має. Підслідність даного кримінального провадження визначена державою і підозрюваний не винен, що кримінальне провадження було передано для розслідування до м. Чернігова.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим відділом УСБУ в Чернігівській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 20.06.2024 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15 червня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон, проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників збройних формувань та окупаційної влади російської федерації добровільно зайняти у незаконно створеному на тимчасово окупованій території м. Херсон правоохоронному органі посаду «младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонской области» (мовою оригіналу).

У подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, добровільно зайняв у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсон, який має назву «УСИН по Херсонской области», посаду «младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонской области» (мовою оригіналу), розташованому за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, отримав спеціальне звання «рядового внутренней службы» та приступив до виконання своїх службових обов`язків по здійсненню контролю за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи.

25.06.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

25.06.2025 ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (п.5 ч.1 ст. 176, ч.6 ст. 176 КПК України).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел та Гартлі проти Сполученого Королівства» визначено, що стандарт доказування «обгрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, яка б задовольнила об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. В подальшому таке визначення стандарту доказування «обгрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Лабіта проти Італії» тощо, а також додатково було зазначено, що факти, які дають підстави для підозри не мають бути також рівня, як такі, що обгрунтовують засудження особи. Отже стандарт доказування «обгрунтована підозра» є нижчим порівняно зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що їх сукупність є достатньою для констатації факту того, що на теперішньому етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України є обгрунтованою. Слідчий суддя не вирішує ті питання, які належать до компетенції суду під час розгляду обвинувачення по суті, зокрема, питання допустимості доказів та винуватості (невинуватості) підозрюваного.

Переходячи до розгляду ризиків, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що ризик неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного є дією, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Проте, відображенні у клопотанні слідчого ризики не мають носити абстрактний характер, а повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах справи.

Перш за все, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких умисних злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора в суді про доведеність ризику, передбаченого: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки такий витікає з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів), який обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків), який полягає у тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також невстановлених спільників, у тому числі осіб, які разом з ОСОБА_5 працювали під час окупації м. Херсон в «ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонской области», та з якими підозрюваний може координувати свої дії для уникнення відповідальності.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК (продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення) обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може виїхати на тимчасово окуповану території та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема добровільно зайняти посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Відсутність офіційного оформлення підозрюваного на роботу та неприйняття ним присяги, на чому наголошує сторона захисту, не вказують на необгрунтованість підозри, оскільки як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів та пояснень самого підозрюваного, останній усвідомлював, що працевлаштовується до незаконного правоохоронного органу РФ на території м. Херсона, був забезпечений спецодягом, за ним була закріплена вогнепальна зброя, протягом двох місяців підозрюваний фактично виконував свою трудову функцію, обумовлену займаною посадою «младшего інспектора ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонськой области» (мовою оригіналу), за що отримував заробітну плату в російських рублях. Добровільне припинення підозрюваним подальшої роботи на посаді «младшего інспектора ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонськой области» не вказує на відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України. Постійне проживання підозрюваним протягом останніх трьох років на одному місці не свідчить про відсутність доведених ризиків, оскільки на той період часу він не притягувався до кримінальної відповідальності і не мав статусу підозрюваного.

За наведених вище обставин, є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною четвертою статті 183 КК України передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави під час дії воєнного стану у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. За доведеності існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, незаконний вплив на свідків, специфіки інкримінованого підозрюваному злочину, основним об`єктом посягання якого є основи національної безпеки України, в умовах воєнного стану, слідчий суддя не вбачає достатніх правових підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11