Справа № 711/1578/25
Номер провадження 1-кп/711/324/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 10.01.2025, стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Севастополь АР Крим, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з групою інвалідності, депутатом, учасником АТО (ООС), учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС не являється, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 15 липня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строк на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; - 10 грудня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м.Черкаси в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 за №0000030, щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, 10.01.2025 в невстановлений період часу, перебуваючи за адресою: м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра поблизу річки Дніпро, а саме на пляжу придбав шляхом знахідки один полімерний пакет із кристалічною речовиною.

Знайдений один полімерний пакет із кристалічною речовиною ОСОБА_2 , за раптовим виниклим умислом на незаконне зберігання психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, незаконно, без мети збуту, зберігав з метою подальшого особистого вживання.

У подальшому ОСОБА_2 , 10.01.2025 близько 09 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра поблизу буд. 87, зупинений працівниками поліції, де під час спілкування повідомив, що має при собі заборонені речовини, та по прибуттю працівників слідчо оперативної групи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, у присутності двох понятих, в ході проведення затримання в порядку ст. 2982 КПК України, самостійно та добровільно видав працівникам поліції з внутрішньої кишені куртки один полімерний пакет з вмістом кристалічної речовини, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/124-25/724-НЗПРАП від 15.01.2025, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РУР, маса РУР в наданій на експертизу речовині становить 0.362 г., яку останній знайшов та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно приписів ч. 2 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_2 діяння є кримінальним проступком.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані, зокрема: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; …щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (ст. 302 КПК України).

Так, в обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 складену 26 лютого 2025 року в присутності захисника ОСОБА_3 , яка діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої, відповідно до положень КПК України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 25 лютого 2025 року № 004-230000548, виданим Північним Міжрегіональним центром за надання безоплатної правничої допомоги, в якій ОСОБА_2 зазначає про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_3 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Вивчивши зміст обвинувального акту із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 відповідають складу кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України, і правильно кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винного, який раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, на будь-яких обліках не перебуває, особою, що досягла пенсійного віку не являється, не є особою з інвалідністю, військовослужбовцем, учасником АТО (ООС), учасником бойових дій, депутатом не являється.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Згідно приписів ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина, як рецидив злочину, обвинуваченому не висувалася.

Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки така обтяжуючу обставина як рецидив злочину, є поза межами висунутого обвинувачення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року (Справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, та відсутність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, виходячи з особливостей кримінального правопорушення та обставин його вчинення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі.

Підстав для застосування ст.75, ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 128/5484/13-к.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2024 року згідно до якого він був засуджений за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання, за правилами ст.71 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, згідно яких при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого, після набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов у встановленому законом порядку не пред`явлений

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 61, 65-67 КК України, ст. ст. 31, 100, 118, 122, ч. 1 ст. 126, 291, 293, 302, 349, 368-370, 373, 374, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеженням волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 застосовуючи правило ст.72 КК України, виходячи із співвідношення одному дню обмеження волі відповідають два дні позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання засудженого, після набрання даним вироком законної сили.

Речові докази: - один полімерний пакетик Експертої служби МВС України №5428541 з вмістом кристалічної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою 0.362 грама, загальна маса речовини 0.438 грама, який передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (квитанція 7443) знищити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів: № СЕ-19/124-25/724-НЗПРАП від 15.01.2025, які згідно довідки складають 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1