УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на безділяьність слідчого, яка полягає у неповереннні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0000096 від 04.02.2025 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

З матеріалів скарги вбачається, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Скаржник зазначає, що 09.07.2025, у вказаному кримінальному провадженні, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення вказаного обшуку вилучено мобільний телефон та грошові кошти, частина з яких належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (30 000 грн., 10 150 доларів США, 1005 євро) та на праві особистої приватної власності дружини - ОСОБА_6 (96 400 доларів США, 5750 євро). В процесі проведення обшуку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були надані документи походження грошових коштів, які знаходилися в сейфі помешкання, але слідчим їх враховано не було.

Скаржник зазначає, що дозвіл на вилучення вказаного майна не надавався, а тому воно має статус тимчасово вилученого та підлягає негайному поверненню власнику.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Особа в інтересах якої подана скарги підтримав позицію свого представника.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, на підтвердження своєї позиції долучив копії матеріалів кримінального провадження № 0000096 від 04.02.2025.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2025 року по справі № 761/34369/25, в межах кримінального провадження № 0000096 від 04.02.2025 було накладено арешт на майно, вилучене 09.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти номіналом 1000 грн. - у кількості 24 шт.; номіналом 200 грн. - у кількості 30 шт., загальною сумою 30 000 грн.;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США - у кількості 100 шт.; номіналом 50 доларів США - у кількості 3 шт., загальною сумою 10 150 доларів США;

- грошові кошти, номіналом 200 євро - у кількості 2 шт.; номіналом 100 євро - у кількості 1 шт.; номіналом 5 євро - у кількості 1 шт., загальною сумою 1005 євро;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США - у кількості 963 шт.; номіналом 50 доларів США - у кількості 2 шт., загальною сумою 96 400 доларів США;

- грошові кошти, номіналом 200 євро - у кількості 1 шт.; номіналом 100 євро - у кількості 51 шт.; номіналом 5 євро - у кількості 9 шт., загальною сумою 5750 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Тобто вказане майно не може бути повернуто особі в порядку подання заяви за вимогами ст. 303 КПК України, а є предметом розгляду клопотання про скасування арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України.

Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку та надалі арештоване рішенням слідчого судді за клопотанням прокурора, не має статусу тимчасово вилученого майна у розумінні статті 167 КПК України, а є арештованим майном, порядок повернення якого регламентований ст.ст. 170-174 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0000096 від 04.02.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1