Справа № 161/7845/25
Провадження № 1-кп/161/930/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 травня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000241 від 29.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Маневицького району, села Грузятин, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» на посаді машиніста.

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2024 року у справі № 161/20548/24, видано обмежувальний припис, строком на шість місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження прав ОСОБА_5 відносно дружини ОСОБА_6 :

-заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань 300 м., до місця проживання (перебування) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто, вести листування, телефонні переговори та контактувати через інші засоби зв`язку, чи через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_5 , 28 березня 2025 року, близько 21.00 години, будучи належним чином ознайомленим з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/20548/24 від 07 листопада 2024 року, діючи умисно, з метою невиконання тимчасових обмежень (приписів), визначених вищевказаним рішенням суду, яке згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання рішення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не усунув перешкоди у користуванні майном та перебував у місці проживання потерпілої ОСОБА_6 , яка проживає за вищевказаною адресою, чим порушив та не виконав заборону наближатися на 300 метрів до місця проживання потерпілої та спілкуватися з нею.

Окрім цього, 29 березня 2025 року, близько 10 години, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, будучи належним чином ознайомленим з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2024 року, діючи умисно, з метою невиконання тимчасових обмежень (приписів), визначених вищевказаним рішенням суду, яке згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання рішення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не усунув перешкоди у користуванні майном та перебував у місці проживання потерпілої ОСОБА_6 , спілкувався з нею, а також порушив та не виконав заборону наближатися на 300 метрів до місця проживання потерпілої, що має наслідком невиконання вимог обмежувального припису.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та погодився зі всім викладеним в обвинувальному акті обставинами. Просив вибачення у потерпілої. Позов по відшкодуванню моральної шкоди визнає частково у розмірі 5000 грн.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 її чоловік. Все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Він часто випиває і чинить сварки. Просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, дітей неповнолітніх на утриманні немає, в установах містах на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

З урахування викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково з огляду на викладене.

Згідно чт.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно - небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн..

Речові докази: оптичні носії інформації з відеозаписами, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження-залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Речові докази: оптичні носії інформації з відеозаписами, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження-залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: