Справа № 686/5948/25
Провадження № 1-кп/686/858/25
15 вересня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.10.2009 Дніпровським районним судом м.Києва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнений 26.12.2014;
05.02.2016 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення строком на 3 роки 10 місяців;
27.01.2016 Вінницьким районним судом за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців. На основі ч. 4 ст. 70 приєднано вирок Жмеринського міського суду Вінницької області, та притягнуто до відбуття покарання строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 08.11.2019;
12.11.2020 Вінницьким районним судом за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
09.12.2020 Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. 20.07.2021 визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 06.09.2024
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст.122 КК України,
У подальшому, перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_5 виявив в одній із кімнат потерпілого ОСОБА_7 , який прокинувшись від сну, встав з ліжка і направився в його напрямку.
Будучи викритим потерпілим, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, свідомо бажаючи їх настання, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та який продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року, з 05 год 30 хв 10 листопада 2024 року, строком на 90 діб, перебуваючи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої ділянки підборіддя, висловлюючи вимогу про передачу грошових коштів, що є у будинку, після чого лівою рукою схопив потерпілого за шию та наніс ще один удар кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.
У свою чергу потерпілий ОСОБА_7 , здійснюючи супротив злочинним діям ОСОБА_5 , відштовхнув останнього від себе, після чого ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном, знову наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, який продовжував чинити опір.
Усвідомивши неможливість подолання опору потерпілого, ОСОБА_5 , побоюючись свого затримання та викриття своїх злочинних дій, покинув приміщення будинку ОСОБА_7 , після чого був затриманий потерпілим у дворі домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, не виконавши свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану(ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України).
Окрім того, 23.12.2024, близько 02 год. 05 хв. ОСОБА_5 , будучи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, перебуваючи на території належного потерпілому ОСОБА_7 домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , діючи з метою уникнення затримання потерпілим ОСОБА_7 , після вчинення замаху на грабіж останнього, вирішив спричинити потерпілому тілесні ушкодження.
Тоді ж, ОСОБА_5 діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, в той час коли ОСОБА_7 перебував у положенні стоячи на сходах біля вхідних дверей будинку, правою ногою наніс один удар по зовнішній ділянці лівої ноги потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на сходи, після чого наніс ще один удар правою рукою в область лівого плеча потерпілого.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , в той час, коли потерпілий ОСОБА_7 зупинив його на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи навпроти потерпілого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, збив потерпілого з ніг та останній впав на землю.
Внаслідок вказаних вище протиправних дій, ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:
- саден шкіри по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу та по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які по своєму характеру, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;
- перелому медіального виростка лівої стегнової кістки, розриву медіального підтримувача надколінника, розтягнення передньої та задньої хрестоподібних зв`язок лівого колінного суглобу, меніскопатії медіальної зв`язки лівого колінного суглобу, запалення слизової сумки над лівим наколінником, які по своєму характеру відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, як такі, що зазвичай призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
За вчинене ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України (умисні дії, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я).
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав частково та надав покази про те, що дійсно, у вказану ніч (23.12.2024 року), ідучи по вулиці побачив будинковолодіння в яке легко проникнути через металевий паркан, що і зробив з метою вчинення крадіжки. Виявивши світло, при вході у будинок, та не замкнені двері, проник всередину та не виявивши нічого, що б можна було викрасти, відчинив наступні двері на скрип яких прокинувся господар, потерпілий ОСОБА_7 , зрозумівши, що його можуть викрити обвинувачений почав тікати за будинок, однак був зупинений потерпілим та його сусідом. Травми, отримані потерпілим обвинувачений пояснює, як не навмисно ним сприченені, а внаслідок падіння в ході його затримання.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 23.12.2024 року.
Протоколом огляду місця події від 23.12.2024 року разом із фотознімками до нього, якими зафіксовано місце вчинення злочину, а саме домоволодіння по АДРЕСА_2 .
Довідкою з травмпункту №881 від 23.12.2024 року, згідно якої у ОСОБА_7 виявленні множинні садна, рани обох колінних суглобів, лівого плеча, обох кистей, лівого ліктьового суглобу. Забійна рана підборіддя. Забій лівого колінного з вираженим больовим синдромом.
Протоколом мультиспіральної комп`ютерної томографії ОСОБА_7 від 23.12.2024 року, згідно якої виявлено підшкірну гематому над потиличною кісткою.
Висновком судово-медичного експерта №4 від 07.01.2025 року, згідно якого згідно даних представленої медичної документації, даних судово-медичного обстеження, станом на 23-30.12.2024р. та 07.01.2025р. у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження:
-перелом медіального виростка лівої стегнової кістки, розрив медіального підтримувача надколінника, розтягнення передньої та задньої
хрестоподібних зв`язок лівого колінного суглобу, меніскопатії медіальної зв`язки лівого колінного суглобу, запалення слизової сумки над лівим наколінником, що могли утворитися внаслідок перерозгинання і ротації гомілки дозовні при перерозігнутій в коліні лівої ноги або надмірного бічного відведення лівої гомілки, та своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
-забійна рана підборіддя по серединній лінії тіла, садна шкіри по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по тильній поверхні правої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу, по долонній поверхні лівої кисті в проекції проксимального відділу 3-ї п`ясної кістки, що могли утворитись як від ударів тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від ударів до таких при падінні потерпілого з висоти власного зросту;
- садна шкіри по передній поверхні лівого колінного суглобу, що могли утворитися від дії гострого краю чи леза твердого плоского предмету з ріжучими властивостями, про що можуть свідчити їх розміри, форма та локалізація.
Забійна рана та всі вищевказані садна шкіри за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки), згідно тих же «Правил...»
Вказані вище тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від шестиразової травмуючої дії.
Судячи по стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 15-и діб до моменту початку проведення судово-медичної експертизи 07.01.2025р.
Протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 16.01.2025 року та відеозаписом до нього, згідно яких потерпілий за допомогою статиста продемонстрував, як він почувши сторонні звуки, встав з ліжка, побачив невідомого чоловіка, який наніс йому удар кулаком в область лівого підборіддя, після чого тримаючи лівою рукою за шию ще один удар в область верхньої частини щоки, далі він виштовхував обвинуваченого з будинку та між ними продовжувалася сутичка. На вулиці, перебуваючи перед сходами будику, обличчям до потерпілого, який стояв на сходах, обвинувачений підбив ліву стопу потерпілого від чого останній впав, отримав ще удар в ліве плече, а підвівшись продовжував переслідувати обвинуваченого, який втікав.
Висновком судово-медичного експерта №151 від 21.02.2025 року, згідно якого за даними проведеної первинної судово-медичної експертизи, у ОСОБА_7 станом на 23-30.12.2024 р. та 07.01.2025 р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому медіального виростка лівої стегнової кістки, розриву медіального підтримувача наколінника, розтягнення передньої та задньої хрестоподібних зв`язок лівого колінного суглобу, меніскопатії медіальної зв`язки лівого колінного суглобу, запалення слизової сумки над лівим наколінником, забійної рани підборіддя по серединній лінії тіла, саден шкіри по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по тильній поверхні правої кисті в прекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу, по дольній поверхні лівої кисті в проекції проксимального відділу 3-ї п`ясної кістки, саден шкіри по передній поверхні лівого колінного суглобу. В цілому механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 може відповідати його показам під час проведення з ним слідчого експерименту 16.01.2025 року.
Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_9 роз`яснила надані нею висновки так, що тілесне ушкодження середньої тяжкості, отримано потерпілим ОСОБА_7 у момент того, коли обвинувачений підбив його ліву стопу на сходах будинку та експретом повністю викючається отримання таких ушкоджень особою від падіння з висоти власного зросту та як наслідок падіння, що повністю спростовує версію обвинуваченого про те, що потерпілий неодноразово падав в ході боротьби і саме так отримав ушкодження.
Показами потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні, зокрема, останній пояснив, що в ніч 23.12.2024 року, прокинувшись, побачив в кімнаті невідомого чоловіка, підійшов до нього та отримав удар кулаком в обличчя, після чого обвинувачений сказав фразу: «Де гроші» та утримуючи потерпілого лівою рукою за шию наніс ще один удар по обличчю, після чого виштовхуючи обвинуваченого з будинку, отримав ще удар в коридорі. На порозі будинку, на вулиці, ОСОБА_5 збив потерпілого з ніг та коли той впав, наніс удар в плече та почав втікати за будинок, де продовжилася бійка, отримавши ще один удар по коліну лівої ноги потерпілий впав та у подальшому, за допомогою сусіда ОСОБА_10 , якого покликала дружина потерпілого, вони затримали ОСОБА_5 ..
Вище зазначений слідчий експеримент з потерпілим, висновок судово- медичного експерта за його наслідками та покази потерпілого, у сукупності підтверджують версію потерпілого про отримання ним частини легких тілесних ушкоджень саме в середині будинку, а не у момент затримання обвинуваченого, на чому наполягає останній.
Свідок ОСОБА_11 надав покази про те, що близько 2-ї години вийшов на заклик дружини потерпілого, почув крик ОСОБА_12 : «Тримай його, він заліз до мене у будинок», побачив потерпілого, який боровся з обвинуваченим та почав його затримувати. Потерпілий був травмований та шкутильгав, після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений проник до нього до дому, була бійка та якась вимога стосовно грошей.
Свідок ОСОБА_13 надала покази про те, що прокинулася вночі від крику чоловіка ОСОБА_7 : «Хто ти?», невідомий питав де гроші, на прохання чоловіка покликала сусіда та викликала поліцію. Бійка між обвинуваченим та чоловіком була в будинку, у коридорі та на вулиці, що також спростовує версію обвинуваченого.
Протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 23.12.2024 року, в ході якого він продемонстрував дії ідентичні описаним ним в судовому засіданні.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 186 КК України поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого по епізоду подій, які відбувалися в приміщенні будинку потерпілого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України (умисні дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану).
З такою кваліфікацією суд не погоджується з огляду на те, що тілесні ушкодження, отримані потерпілим в ході цих дій є легкими, що мають незначні скороминущі наслідки, за своїм характером вони не були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого ні за механізмом спричинення, удар кулаком по обличчю, ні за наслідками у вигляді садин та забоїв. Кваліфікуюча ознака-погроза застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого не інкримінується ОСОБА_5 за змістом обвинувачення ні в частині обставин встановлених досудовим розслідуванням ні у викладеному обвинуваченні та не доведена в ході судового розгляду, оскільки, як пояснив потерпілий, обвинувачений сказав лише одну фразу: «Де гроші?», відсутні і невербальні ознаки такої погрози, крім того, зрозумівши, неможливість досягнення мети-заволодіння коштами потерпілого, обвинувачений почав втікати з місця події. Усі ж подальші дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, не є складовою злочину проти власності, а вчинені з метою уникнення затримання за вчинений злочин.
Критерієм розмежування насильницького грабежу і розбою є характер і тяжкість застосованого насильства як способу заволодіння чужим майном: при розбої воно є небезпечним для життя і здоров`я, а при грабежі такої небезпеки не несе.
У розумінні статті 187 КК небезпечним для життя чи здоров`я насильством є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.
Аналогічну позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 686/8655/15-к.
Таким чином, дослідивши у сукупності всі обставини кримінального правопорушення в межах пред`явленого обвинувачення, суд дійшов висновку, що маючи намір здійснити крадіжку майна та будучи викритим потерпілим, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на грабіж, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, вказане поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено повторно, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, що кваліфікується судом за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, за висновком судово-психіатричного експерта №34 ОСОБА_5 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, виявляє такий і на теперішній час. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення усвідомлював свої дії та міг керувати ними, може усвідомлювати і керувати ними і на теперішній час, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Проте, згідно довідки КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» від 23.12.2024 року, ОСОБА_5 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставини, які пом`якшують ОСОБА_5 покарання, відсутні.
Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння та рецидив злочину.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, який раніше багаторазово судимий, без постійного місця роботи та проживання, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 та ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі, при цьому судом враховано, що відповідно до положень ч. 3 ст. 68 КК України - за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, то максимальне покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК не може перевищувати 6 років 8 місяців.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1193,85 грн. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком суду законної сили, оскільки ОСОБА_5 засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186, ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України-позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8(вісім) місяців;
-за ч.1 ст.122 КК України позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років 8 (вісім) місяців.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, період попереднього ув`язнення з 23.12.2024 року до набрання вироком суду законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: серветку зі слідами речовини бурого кольору, змив з верхньої частини металевого паркану, слід поверхні долоні, дактилокару на ім`я ОСОБА_14 , серветку зі слідами РБК, залишки крові потерпілого ОСОБА_7 , предмет схожий на складний ніж, предмет схожий на кусачки для нігтів, змив з ножа, змив РБК (речовини бурого кольору), змив з кусачок для нігтів, 2 контрольні відрізки, - знищити;
Диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запальничку білого кольору, шапку синього кольору, powerbank чорного кольору; грошові кошти у сумі 2858 гривень, а саме: одну купюру номіналом 1 гривня серії ТЄ2854032; одну купюру номіналом 2 гривні серії ТБ1089025; п`ять купюр номіналом 5 гривень серії РБ0520037, ПИ3087980, ЮБ2676907, ПЄ6020842, ЮЕ1364206; 1 купюру номіналом 10 гривень ЮЗ32181281; одну купюру номіналом 20 гривень ЕХ3975652; одну купюру номіналом 100 гривень ЕЖ7527548; одну купюру номіналом 200 гривень ЗГ8421315; три купюри номіналом 500 гривень ВУ3490034; ЦА5643583, АЗ5639280; одну купюру номіналом 1000 гривень АА1628273 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.12.2024 року арешт на вказані грошові кошти в порядку ст. 174 КПК України скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1193,85 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком суду законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.
Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1