Справа № 206/5235/23
Провадження № 1-кс/206/615/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000356 від 21 жовтня 2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у травні-липні 2014 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, на території м. Лисичанськ Луганської області та прилеглих населених пунктів, за власною ініціативою брав участь та сприяв діяльності не передбаченого законом збройного формування - механізованої бригади «Призрак» під командуванням ОСОБА_6 , досудове розслідування щодо якого здійнюється в іншому кримінальному провадженні.

На початку травня 2014 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на підтримку діяльності зазначеного збройного формування шляхом участі в діяльності сформованих ним збройних підрозділів, які діяли на території м. Лисичанська Луганської області та прилеглих населених пунктів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у травні-липні 2014 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебував у лавах окремого підрозділу не передбаченого законом збройного формування - механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке діяло під командуванням ОСОБА_6 на території м. Лисичанськ, Луганської області та прилеглих населених пунктів, де ОСОБА_5 отримував вогнепальну зброю (АК-74), з якою здійснював чергування на блок-посту, виконував вказівки керівництва не передбаченого законом збройного формування, брав участь у бойових діях на боці у складі механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у конвоюванні затриманих представниками не передбаченого законом збройного формування осіб та захопленні на підприємствах автомобільної техніки і матеріально-технічних цінностей, проводив ремонтно-відновлювальні роботи захопленої на підприємствах автомобільної техніки і матеріально-технічних цінностей, проводив ремонтно-відновлювальні роботи захопленої автомобільної техніки (у т.ч. БРДМа, водієм якої він був), необхідної для виконання завдань, невід`ємно пов`язаних з діяльністю не передбаченого законом збройного формування «Призрак».

20 жовтня 2014 року за вищезазначеним фактом слідчим УСБ України в Луганській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

29 листопада 2014 року співробітниками УСБ України в Луганській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

01 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.01.2015.

24 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області було скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

26 грудня 2014 року ОСОБА_5 , було звільнено зі Старобільського слідчого ізолятора Луганської області та вручено повістки про необхідність його явки до слідчого УСБ України в Луганській області 30,31 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року для проведення з ним слідчих дій.

Проте, 30, 31 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року ОСОБА_5 на виклики до слідчого УСБ України в Луганській області не з`явився, його місцезнаходження не встановлене.

06 січня 2015 року слідчим УСБ України в Луганській області, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

10 лютого 2016 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

11 лютого 2016 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

20 липня 2017 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, після чого було зупинено.

13 грудня 2017 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, після чого було зупинено.

22 грудня 2017 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

27 грудня 2017 року постановою заступника прокурора Луганської області строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 3-ох місяців.

27 грудня 2017 року слідчим УСБ України в Луганській області кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , було змінено з ч. 1 ст. 258-3 на ч. 2 ст. 260 КК України.

27 грудня 2017 року складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження останнього, яке відповідно до ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України надіслано йому поштою.

28 грудня 2017 року прокурором визначено підслідність у кримінальному провадженні за Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області.

30 грудня 2017 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

21 листопада 2018 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, після чого було зупинено.

07 серпня 2019 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з проведенням слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, після чого було зупинено.

У подальшому, а саме: 08.08.2019, 24.04.2020, 26.10.2021, слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

01 липня 2021 року досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено, прокурором визначено підслідність у кримінальному провадженні за ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, після чого досудове розслідування зупинено.

22 травня 2023 року прокурором визначено підслідність у кримінальному провадженні за СУ ГУНП в Луганській області.

08 листопада 2023 року слідчим суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої наразі сплив.

22 квітня 2025 року у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій досудове розслідування у вказаному провадженні відновлено.

22 квітня 2025 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України, та повістка про виклик останнього до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області на 10 год. 00 хв. 26.04.2025, на 10 год. 00 хв. 27.04.2025 та на 10 год. 00 хв. 28.04.2025 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

22 квітня 2025 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

26.04.2025, 27.04.2025, 28.04.2025 ОСОБА_5 на виклики до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області не з`явився, його місцезнаходження не встановлене.

12 травня 2025 року у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій досудове розслідування у вказаному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, про що свідчить те, що він розлучений, офіційно не працює. Більше того, ОСОБА_5 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та отримавши повістки про виклик до слідчого СБУ на 30, 31 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року, на виклики в зазначені дату та час не з`явився. Більше того, 26.04.2025, 27.04.2025, 28.04.2025 ОСОБА_5 також не з`явився на виклики до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, що загалом підтверджує його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройному формуванні, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити брати участь в діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_5 державного кордону України не виявлено.

Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_5 на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває.

Відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_5 на території України не реєструвався.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0000356, відомості про яке внесено до ЄРДРвід 21 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

20 жовтня 2014 року за вищезазначеним фактом слідчим УСБ України в Луганській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

29 листопада 2014 року співробітниками УСБ України в Луганській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

06 січня 2015 року слідчим УСБ України в Луганській області, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

27 грудня 2017 року слідчим УСБ України в Луганській області кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , було змінено з ч. 1 ст. 258-3 на ч. 2 ст. 260 КК України.

27 грудня 2017 року складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження останнього, яке відповідно до ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України надіслано йому поштою.

Слідчим суддею Самарського районного суду міста Дніпра виносилися ухвали про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвал сплив.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями:

- протоколом огляду від 21 листопада 2014 року, яким встановлено, що на одній з фотопублікацій учасників не передбаченого законом збройного формування «Призрак», серед інших учасників зазначеного формування, знаходиться ОСОБА_5 , який сидить на лавці, одягнутий в камуфльований одяг та тримає в руках предмет, зовні схожий на 7,62 мм снайперську гвинтівку Драгунова. Зазначене фото зроблене на Лисичанському скляному заводі, де в період з березня по липень 2014 року дислокувалося не передбачене законом збройне формування «Призрак»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який у своїх показах повідомив, що він обіймає посаду заступника начальника групи піротехнічних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Луганській області, так, свідку відомо, що з моменту захоплення АРЗСП ГУ ДСНС України у Луганській області не передбаченим законом збройним формуванням «Призрак», прапорщик цивільного захисту ОСОБА_5 став активно сприяти зазначеному НЗФ в організації його діяльності, а саме: повідомив учасникам НЗФ про місця зберігання спецтехніки, її запчастин та піротехнічних засобів; проводив ремонт БРДМа, водієм якої був; чергував на блокпосту; здійснював супровід техніки та зброї, яка направлялася в райони бойових дій для здійснення опору Збройним силам України, а також неодноразово особисто брав участь в бойових діях на стороні НЗФ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який у своїх показах повідомив, що він обіймає посаду першого заступника начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Луганській області, так, свідку відомо, що з моменту захоплення АРЗСП ГУ ДСНС України у Луганській області не передбаченим законом збройним формуванням «Призрак», прапорщик цивільного захисту ОСОБА_5 став активно сприяти зазначеному НЗФ в організації його діяльності, а саме: повідомив учасникам НЗФ про місця зберігання спецтехніки, її запчастин та піротехнічних засобів; проводив ремонт БРДМа, водієм якої був. Також ОСОБА_5 особисто повідомив свідку, що він входить до складу не передбаченого законом збройного формування «Призрак», яке базувалося на території Лисичанського скляного заводу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який у своїх показах повідомив, що він обіймає посаду старшого механіка-водія інженерної групи аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Луганській області, так, свідку відомо, що з моменту захоплення АРЗСП ГУ ДСНС України у Луганській області не передбаченим законом збройним формуванням «Призрак», прапорщик цивільного захисту ОСОБА_5 став активно сприяти зазначеному НЗФ в організації його діяльності, а саме: проводив агітаційну роботу серед інших службовців АРЗСП, закликаючи їх вступати до лав незаконного збройного формування «Призрак», повідомив учасникам НЗФ про місця зберігання спецтехніки, її запчастин та піротехнічних засобів; проводив ремонт БРДМа, водієм якої був; чергував на блокпосту; брав участь в охороні та конвоюванні затриманих учасниками НЗФ осіб; здійснював супровід техніки та зброї, яка направлялася в райони бойових дій для здійснення опору Збройним силам України, а також неодноразово особисто брав участь в бойових діях на стороні НЗФ, також свідок зазначив, що ОСОБА_5 завжди був одягнений в камуфльований одяг та був озброєний або пістолетом Макарова, або автоматом Калашникова зразка 1974 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який у своїх показах повідомив, що він обіймає посаду начальника відділу ГУ ДСНС України у Луганській області, так, свідку відомо, що в період з травня по липень 2014 року ОСОБА_5 перебував у лавах не передбаченого законом збройного формування «Призрак», яке діяло на території міста Лисичанська Луганської області та прилеглих населених пунктів, та безпосередньо, здійснював чергування на блокпостах з вогнепальною зброєю, займався конвоюванням затриманих учасниками НЗФ осіб, брав участь в захопленні автомобільної техніки та матеріально-технічних цінностей, проводив ремонтно-відновлювальні роботи автомобільної та броньованої техніки, у тому числі БРДМа, водієм якої був, а також брав участь в бойових діях на стороні НЗФ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , який серед представлених для впізнання за фотознімками осіб, впізнав ОСОБА_5 , який перебував у лавах не передбаченого законом збройного формування «Призрак»;

-відомостями з Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_5 державного кордону України не виявлено;

-відомостями з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_5 на обліку не перебуває;

-відомостями з Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_5 на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває;

-відомостями з перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_5 на території України не реєструвався.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказаний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, про що свідчить те, що він розлучений, офіційно не працює. Більше того, ОСОБА_5 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та отримавши повістки про виклик до слідчого СБУ на 30, 31 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року, на виклики в зазначені дату та час не з`явився. Більше того, 26.04.2025, 27.04.2025, 28.04.2025 ОСОБА_5 також не з`явився на виклики до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, що загалом підтверджує його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройному формуванні, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити брати участь в діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризику, зазначеного у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000356 від 21 жовтня 2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1