Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1402/24
Провадження № 1-кп/499/53/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

05 червня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі також обвинувачений, особа) та його захисника адвоката ОСОБА_5 (далі також захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання про закриття кримінального провадження № 000650 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Адамівка, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в будинку АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

Іванівський районний суд Одеської області розглядає обвинувальний акт кримінального провадження № 0000650 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 336 КК (далі також кримінальне провадження, справа).

24 квітня 2025 року захисник подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в якому зазначає таке: на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений не міг залишити без догляду двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , 06 липня 2014 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому встановлена інвалідність, який потребує постійного догляду; натепер обвинувачений має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період до 07 серпня 2025 року (далі відстрочка); обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК, розуміє наслідки закриття кримінального провадження (далі також клопотання від 24 квітня 2025 року, клопотання).

Судом вирішується питання за клопотанням.

2.Суд встановив такі обставини

2.1. Захисник у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та зазначив таке: не має наміру проходити військову службу; натепер офіційно не працевлаштований; мати дітей не позбавлена батьківських прав; не проживає спільно з матір`ю дітей; діти знаходяться з матір`ю, коли не перебуває дома з різних питань; має відстрочку від призову на військову службу до 07 серпня 2025 року.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти задоволення клопотання.

2.2. Довідка видана ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 березня 2025 року свідчить, що обвинуваченому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 08 травня 2025 року.

Довідка видана ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 травня 2025 року свідчить, що обвинуваченому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 07 серпня 2025 року (далі також Довідка).

За свідоцтвом про народження обвинувачений є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 64, 65).

Посвідчення серії НОМЕР_1 видане від 25 лютого 2025 року управлінням соціального захисту Березівської районної державної адміністрації Одеської області, свідчить, що обвинувачений є законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю ОСОБА_7 , 2016 року народження (а.с 66).

2.3. За обвинувальним актом обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення при таких обставинах:

- Президент України: - Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 24 лютого 2022 року на території України ввів воєнний стан; - Указом № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», що затверджений законом України №2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголосив загальну мобілізацію; - Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжив з 19 лютого 2023 року строк дії воєнного стану на 90 діб; - Указом від 06 листопада 2023 року №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений законом України №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжив з 16 листопада 2023 року строк дії воєнного стану на 90 діб; - Указом від 05 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений законом України №3564-ІХ від 06 лютого 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжив з 14 лютого 2024 року строк дії воєнного стану на 90 діб; - Указом від 06 травня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений законом України №3684-ІХ від 08 травня 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжив з 14 травня 2024 року строк дії воєнного стану на 90 діб; - Указом від 23 липня 2024 року №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений законом України №3891-ІХ від 23 липня 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжив з 12 серпня 2024 року строк дії воєнного стану на 90 діб.

- обвинувачений: з 25 квітня 2005 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Центр), як військовозобов`язаний запасу Збройних Сил України другої категорії; пройшов військово-лікарську комісію (далі ВЛК), за результатами якої 14 вересня 2024 року визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, тобто він є військовозобов`язаним; був обізнаний про відсутність обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; попереджений про кримінальну відповідальність у разі відмови отримати повістку про призов на військову службу по мобілізації, діяв умисно, реалізував умисел направлений на ухилення від мобілізації, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, відмовився від отримання повістки про призов на військову службу по мобілізації, отже ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, в період воєнного стану.

3. Положення закону якими суд керувався такі

3.1. Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини 2 статті 284 КПК).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 1 статті 285 КПК).

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 3 статті 288 КПК).

3.2. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 44 КК).

Особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною (частина 1 статті 48 КК).

4. Мотиви такі

4.1. Системний аналіз частини 1 статті 48 КК, свідчить, що передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення кримінального правопорушення та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Суд зазначає, що для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка змінилася так, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Суд наголошує, що особа може бути визнана такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК у разі, коли через зміну обстановки особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, перестала бути суспільно небезпечною.

Для встановлення того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилась, необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому саме полягає її зміна на час розгляду справи.

4.2. Суд вважає, що виховання дитини з інвалідністю віком до 18 років, не може в цьому випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні статті 48 КК, навіть незважаючи на наявність в обвинуваченого відстрочки, оскільки така обставина існувала на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення.

Ба більше, обвинувачений отримав відстрочку більш ніж через шість місяців після вчинення кримінального правопорушення та зазначив, що не має намірів та не може проходити військову службу, хоча наявна мати дітей, яка має можливість перебувати з дітьми.

4.3. Тож умисний характер дій обвинуваченого щодо ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що полягає у відмові від захисту Батьківщини й надалі, свідчить про підвищену суспільну небезпечність цього діяння, та може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

4.4. Суд звертає увагу, що захисник у клопотанні не зазначила, в чому саме полягала зміна обстановки, пославшись лише на наявність у обвинуваченого натепер відстрочки, яка призвела до того, що вчинене обвинуваченим діяння перестало бути суспільно небезпечним, а обстановка навколо нього зазнала таких змін, які роблять маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення, коли відстрочка закінчиться.

5. Висновок такий

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 284, 285, 288, 323, 615 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання від 24 квітня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 09 червня 2025 року.

СуддяОСОБА_8