Дата документу 04.06.2025
Справа № 334/3532/25
Провадження № 1-кп/334/539/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025 за №0000775

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, який не є адвокатом чи депутатом, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (особисто), захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, придбав корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати RGD-5 промислового виготовлення, корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, предмет циліндричної форми, який є бойовим уніфікованими підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, предмет складної циліндричної форми, який є бойовим підривачем ДВМ промислового виготовлення, та предмети, схожі на патрони в кількості 114 одиниць, які став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

21.04.2025 у період часу з 17 години 58 хвилин до 18 години 14 хвилини у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8910-ВТХ від 28.04.2025, містить в собі заряди бризантної вибухової речовини тротил, масою 50-56 г;

- корпус бойової наступальної осколкової гранати RGD-5 промислового виготовлення, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8910-ВТХ від 28.04.2025, містить в собі які заряд бризантної вибухової речовини масою 80 г;

- предмет циліндричної форми, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8910-ВТХ від 28.04.2025, є бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який являється самостійним вибуховим пристроєм, відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху), та містить в собі заряди ініціюючої вибухової речовини ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г;

- предмет складної циліндричної форми, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8910-ВТХ від 28.04.2025, є бойовим підривачем ДВМ промислового виготовлення, який являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху), які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Вказаний корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 є бойовою ручною осколковою гранатою Ф1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення.

Вказаний корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати RGD-5 в конструктивному поєднанні з бойовим підривачем ДВМ є бойовою ручною наступальною осколковою гранатою RGD-5 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення.

21.04.2025 у період часу з 18 години 53 хвилини до 20 години 37 хвилин у ході проведення огляду місця події, у підвальному приміщенні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- 114 предметів, схожі на патрони, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8914-БЛ від 23.04.2025, є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виробництв СРСР, призначені для стрільби з автоматів та ручних кулеметів, придатні до стрільби, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав у своєму підвальному приміщенні без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт надійшов суду з угодою про визнання винуватості від 30.04.2025, укладеною між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000775 від 21.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №638 від 14.09.2007), з іншого боку.

Згідно з угодою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

.

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті в судовому провадженні.

Сторони погодили істотні для кримінального провадження обставини та погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1,2 ч. 1 та п 2 ч. 3 ст 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердила добровільність укладення угоди з боку сторони захисту та той факт, що нею у повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 30.04.2025 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є інвалідом третьої групи внаслідок війни, пенсіонером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у наркологічному диспансері та у психіатричній лікарні не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність шкоди та потерпілої сторони.

Зважаючи на те, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання зі звільненням Піддубного від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

У відповідності до п.7 ч. 4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого не складалася.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.

На підставі ст.100, ст.174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок про витрати на проведення судової експертизи розмір витрат на залучення експерта становить 2 131,20 грн. (за проведення судової вибухо-технічної експертизи) та 2 674, 20 грн (за проведення балістичної експертизи), а всього розмір витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні становить 4 805,40 грн

За змістом положень ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на майновий стан обвинуваченого, який на даний час не працює, є інвалідом третьої групи внаслідок війни, інших джерел доходу, окрім пенсії, не отримує, має суттєві витрати на лікування, виходячи з положень ст.119 КПК України, суд вважає за необхідне звільнити від сплати процесуальних витрат ОСОБА_3 , компенсувати їх за рахунок держави.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 30 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000775 від 21.04.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000775 від 21.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №638 від 14.09.2007), з іншого боку - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КПК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік, поклавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-Патрони в кількості 114 одиниць, які є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39мм, корпус бойової наступальної осколькоовї ручної гранати RGD-5, корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, предмет циліндричної форми,який є бойовим уніфікованим підшивачем дистанційної дії УЗРГМ-2, предмет складної циліндричної форми, який є бойовим підшивачем ДВМ, які знаходяться на зберіганні в Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області, - передати на потреби ЗСУ.;

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від оплати процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз, в сумі 4 805,40 гривень, які компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Діпровський районний суд міста Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1