У Х В А Л А

Іменем України

02.06.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000023 від 07 січня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Андижан, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, який має на утримані 5 малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , 07 січня 2025 року, приблизно о 10 годині 30 хвилини, керуючи автобусом марки "SOR" модель "SN 9/5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним поблизу буд. №50 по вул. Володимира Великого у м. Львові, в напрямку до вул. Симоненка, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Розділу 10 п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; Розділу 21 п. 21.4 «водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, зупинився на зупинці громадського транспорту, після чого проявив неуважність, не переконався, що всі пасажири зайшли до салону автобуса, почав закривати двері, при цьому не дочекавшись їх повного закриття, почав рух, внаслідок чого ОСОБА_6 , яка в цей час здійснювала посадку в салон автобуса, випала назовні та двері автобуса затиснули її продуктову сумку, яку вона тримала на своїй руці та в подальшому здійснив наїзд на останню.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме: відкриті переломи 1,2 пальців правої кисті без зміщення фрагментів, закритий перелом 3 пальця правої кисті зі зміщенням фрагментів, закритий перелом 2 п`ясткової кістки правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, відповідно до вимог ст. 46 КК України. За змістом клопотання, обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що кримінальне правопорушення вчинив вперше, повністю відшкодував спричинену шкоду та примирився з потерпілою, кримінальне правопорушення є нетяжким, а тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності. Також зазначив, що обвинувачений розуміє наслідки закриття кримінального провадження з наведених підстав та просив суд задовольнити клопотання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, з мотивів, наведених у ньому, вину у вчиненому правопорушенні визнав, шкоду потерпілій відкшодував, просив задоволити клопотання.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання та закриття провадження у справі.

Потерпіла просила задоволити клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки примирилась з обвинуваченим, претензій до обвинуваченого не має, оскільки ОСОБА_4 відшкодував їй шкоду в розмірі 25000 грн. Додала, що не відмовляється від відшкодування шкоди з боку страхової компанії

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення вперше, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК, відповідно до ст.12 КК є нетяжким злочином, злочин вчинений обвинуваченим є необережним, обвинувачений щиро покаявся, примирився з потерпілою, відшкодував потерпілій спричинену шкоду.

Зазначене дає право суду, на підставі ст. 46 КК України, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст.286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним збитки потерпілій, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, раніше не судимий, а також беручи до уваги, що потерпіла не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що підтверджується її заявою в матеріалах справи та поясненнями в судовому засіданні, суд дійшов висновків, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 необхідно закрити, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Відповідно до висновку, викладеного в Постановах ККС ВС від 29.09.2021р. у справі №342/1560/20 та у справі № 930/497/23 від 1 лютого 2024 року, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Згідно з висновком ВП ВС від 17.06.2020р. Постанова у справі №598/1781/17 розподіл процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

А тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 13348 гривень 95 копійок.

Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до статті 100 КПК.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 100, 124, 284, 285, 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України - закрити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 13348 гривень 95 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 09.01.2025 року у справі № 465/154/25 на автобус «SOR» модель «SN 9/5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати повністю.

Речові докази: автобус «SOR» модель «SN 9/5», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ТзОВ "Міра і К".

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1