Справа № 214/8336/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000257 від 09.08.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, яка має середню освіту, працюючої продавцем в продовольчому магазині «Пан Карась», заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 приблизно о 20:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. №33, який розташований на мкрн. Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де між нею і ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останньої, у ОСОБА_3 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно розпилила один раз газовий балон в область спини потерпілої ОСОБА_4 , вчинивши насильницькі дії, які завдали потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками: умисного вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, який складений 19 серпня 2025 року прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т. 1 а.с. 9).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, в контексті вимог ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст. 85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд, зважаючи на положення ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, встановив, що органом досудового розслідування об`єктивно та достовірно встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, правильно кваліфікованого за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисного вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого їй кримінального проступку підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, віднесене до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима (т. 1, а.с. 28), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1, а.с. 26), однак з 27.10.2010 по 22.09.2011 перебувала на обліку у та лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (т. 1, а.с. 25).

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує правову позицію у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року), а саме, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вказані вимоги закону, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, з урахуванням, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у виді штрафу.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом в рамках даного кримінального провадження не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Матеріали кримінального провадження №0000257 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 214/8336/25, провадження №1-кп/214/975/25.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1