Справа № 451/1399/25
Провадження № 1-кс/451/258/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

23 серпня 2025 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та затриманого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НПУ у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , що погоджене з прокурором Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований на АДРЕСА_1 , проживає на АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, не одружений, не депутат, не нотаріус та не адвокат, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 17 липня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

старший слідчий СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НПУ у Львівській області капітан поліції ОСОБА_8 , відповідно до проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000154 від 17 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся із клопотанням, що погоджене із прокурором Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Із клопотання та доданих матеріалів видно, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання незаконного прибутку від збуту наркотичних засобів на території селища Лопатин, Шептицького району Львівської області в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав, після чого почав незаконно зберігати з метою незаконного збуту наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Канабіс».

В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свої злочинні наміри, з метою незаконного збагачення від збуту наркотичних засобів, 08 серпня 2025 року приблизно о 14 годині 30 хвилин перебуваючи на території АЗС, поблизу ресторану «Олімп», що по вул.Центральна, буд. 25, в селищі Лопатин Шептицького району Львівської області, незаконно збув ОСОБА_10 (особа із зміненими даними) наркотичний засіб «Канабіс» вагою 2,73 грам, за що отримав грошові кошти в сумі 1200грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання незаконного прибутку від збуту наркотичних засобів на території селища Лопатин, Шептицького району Львівської області в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав, після чого почав незаконно зберігати з метою незаконного збуту наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Канабіс».

В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свої злочинні наміри, з метою незаконного збагачення від збуту наркотичних засобів та повторно, 22 серпня 2025 року приблизно о 11 годині 15 хвилин перебуваючи в господарському приміщенні по виробництву гранітних виробів, що на території складських приміщень, що по АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_10 (особа із зміненими даними) наркотичний засіб «Канабіс», за що отримав грошові кошти в сумі 6000грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчинено повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22 серпня 2025 року о 11год. 15хв. ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, в АДРЕСА_3 під час збуту наркотичного засобу «канабіс».

22 серпня 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними у процесі розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 17.07.2025; протоколом огляду покупця ОСОБА_10 від 08.08.2025; протоколом огляду грошових купюр від 08.08.2025; протоколом ідентифікації грошових коштів від 08.08.2025; протоколом огляду місця події від 08.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2025; протоколом про результати здійснення негласної слідчої розшукової дії; висновком експерта від 19.08.2025 №СЕ-19/114-25/19544; протоколом огляду місця події 22.08.2025; протоколом затримання ОСОБА_6 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 22.08.2025.

Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, встановлено, що наявні докази вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинені ним кримінальні правопорушення, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, орган досудового розслідування приходить до переконання, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які служать підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вагомими, зокрема останній може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду під страхом невідворотності покарання, оскільки за вчинення кримінальних правопорушень санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а отже усвідомлення можливості засудження до реального терміну позбавлення волі спонукатиме підозрюваного до втечі, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- з метою незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зможе впливати на їхні свідчення надані на досудовому слідстві, шляхом їхнього переконання та залякування щодо можливого схиляння їхньої зміни показань, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній не працює, тому може забезпечувати власні потреби за рахунок злочинної діяльності, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, таким чином, оцінка в сукупності всіх обставин, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, в тому числі, у виді тримання під вартою, вказує на необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, оскільки обставини вчинення ним кримінальних правопорушень свідчать про неможливість застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого ст. 179 КПК України, тобто, особистого зобов`язання, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаного запобіжного заходу такий ним з високою ймовірністю може бути порушено.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, передбаченого ст.181 КПК України, а саме домашнього арешту, є неможливим, оскільки застосування даного запобіжного заходу може мати наслідком настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що в свою чергу, не є доцільним, оскільки умови такого запобіжного заходу, ним можуть бути порушені з метою уникнення від відбування реального покарання та вчинення тиску на свідків у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Вказані потреби виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Підставою обрання вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор підтримав у судовому засіданні клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити. У разі якщо суд прийде до висновку про задоволення клопотання, просив визнати альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі сімдесят прожиткових мінімумів доходів громадян із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий підтримав у судовому засіданні клопотання та думку прокурора у повному обсязі, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила щодо обрання запобіжного заходу, проте просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту та з врахуванням ст. 178 КПК України врахувати, що підорюваний проживає із матір`ю , яка є особою з інвалідності ІІ групи, також що він має міцний соціальний зв`язок і за місцем проживання працює у домашніх умовах. Тому домашній арешт буде альтернативою запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, кається у вчиненому, офіційно опікуном метері не призначений, має намір йти служиби у Збройні Сили України.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого в обґрунтування поданого клопотання та позицію з цього приводу підозрюваного і адвоката, дослідивши копії доданих до клопотання матеріалів, приходжу до наступного висновку.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР 17 липня 2025 року за №0000154, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182)

Наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 17.07.2025; протоколом огляду покупця ОСОБА_10 від 08.08.2025; протоколом огляду грошових купюр від 08.08.2025; протоколом ідентифікації грошових коштів від 08.08.2025; протоколом огляду місця події від 08.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2025; протоколом про результати здійснення негласної слідчої розшукової дії; висновком експерта від 19.08.2025 №СЕ-19/114-25/19544; протоколом огляду місця події 22.08.2025; протоколом затримання ОСОБА_6 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 22.08.2025 ( а. с. 12-68).

За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема ті самі дії, що передбачені ч. 1 ст. 307 КК України, вчинені повторно караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

На підставі ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні цього клопотання слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Докази, що здобуті під час досудового слідства, є вагомими та достатніми.

Крім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення перешкод у розслідуванні цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення. Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні, не є доцільним, оскільки не зможе відвернути зазначені ризики.

Також, при обранні запобіжного заходу, у відповідності до ст.178 КПК України враховується вагомість доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави підозрюваному слідчий суддя враховує позицію ЄСПЛ, висловлену у справі «Гафа проти Мальти», який наголошує, що відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], №. 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться Неймайстер проти Австрії, 27 червня 1968 року, § 14, серія А 8).

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у цьому кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, в тому числі буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі, в тому числі враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що у цьому випадку розмір застави у 70 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 211 960 грн, здатен забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та, на думку слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваному процесуальних обов`язків, визначених ст. 177 КПК України і стримає його від втечі.

Керуючись ст. ст. 94, 110, 132, 176-178, 182, 183, 331, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований на АДРЕСА_1 , проживає на АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, не одружений, не депутат, не нотаріус та не адвокат, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 17 липня 2025 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 діє по 20 жовтня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, що еквівалентний сімдесят розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк дії запобіжного заходу у виді застави, в разі її внесення, та обов`язків, покладених на підозрюваного у разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити по 20 жовтня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого/суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 , прокурору та надіслати до відома начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» та до виконання начальнику ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_11

Повний текст ухвали складено 23 серпня 2025 року.