Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3017/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/251/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/3017/25 за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.03.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, одночасно визначивши наступний перелік обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Житомир без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками у кримінальному провадженні №0000062, зокрема співробітниками Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, депутатами Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, працівниками комунальних підприємств, засновником яких є Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, в тому числі із ОСОБА_10 , який сприяв викриттю особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, в тому числі з його родичами, а також з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000062 та їх родичами;

- при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів державної міграційної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора суд;

- носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали та обов`язків до 30.04.2025 включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить часткового скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою в порядку ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні процесуальні обов`язки:

- не відлучатися із м. Житомир, села Оліївка, с. Кам`янка, с. Сонячне, с. Новоселиця Житомирського району Житомирської області без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками у кримінальному провадженні №0000062, зокрема співробітниками Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, депутатами Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, працівниками комунальних підприємств, засновником яких є Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, в тому числі із ОСОБА_10 , який сприяв викриттю особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, в тому числі з його родичами, а також з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_40 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_41 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_42 , ОСОБА_39 , - з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

- відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині продовження носіння підозрюваним електронного засобу контролю.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 24.03.2025 року у справі № 296/3017/25 залишити без змін.

При цьому, наголошує, що в процесі розгляду клопотання щодо продовження підозрюваному процесуальних обов`язків, прокурор не навів конкретних підтверджень та не надав доказів того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так само при розгляді клопотання наведені аргументи прокурора не дали можливості встановити, на підставі яких доказів прокурор однозначно прийшов до висновку, що підозрюваний може впливати на свідків та осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні. В свою чергу, ОСОБА_9 зацікавлений в об`єктивному та неупередженому розслідуванні про що не однократно заявляв слідству та органам прокуратури. Звертає увагу, що із моменту внесення застави та покладення на ОСОБА_9 відповідних процесуальних обов`язків, не було встановлено обставин, які полягають у спотворенні або знищенні документів та речей, які мають відношення до даного кримінального провадження та впливання на свідків, а також переховування від органів досудового розслідування. Крім того, всі необхідні документи та речові докази, які мають відношення до кримінального провадження, а також підозрюваного до депутатської діяльності в Оліївській сільській раді, вже були вилучені на підставі ухвал слідчих суддів та перебувають в матеріалах кримінального провадження. Наголошує, що в клопотанні прокурора не зазначено, які це свідки та інші учасники кримінального провадження на яких ОСОБА_9 може впливати, не має чіткого розуміння меж встановленого обмеження щодо спілкування із свідками, як і не зазначено обставини на які діє заборона у спілкуванні. При цьому, із наявних протоколів допиту свідків вбачається, що не всім цим свідкам відомі обставини вчення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення. Такитм чином, прокурором та слідчим визнаються свідки, які не мають жодної інформації про вчинення підозрюваними кримінального правопорушення, їх не було потреби визнавати свідками, оскільки їх покази не мають значення для розслідування. Також, утримання від спілкування зі свідками є не чітким, це дозволяє стороні обвинувачення на власний розсуд продовжувати визначати свідків (друзі, депутати, рідні), та в подальшому маніпулювати невиконанням обов`язків, що може призвести до порушення прав ОСОБА_9 . Таким чином, на даний час заборона спілкування із свідками, співробітниками сільської ради, депутатами та працівниками комунальних підприємств, явно обмежує права підозрюваного, тому, процесуальний обов`язок, визначений п.4 ч.5 ст.194 КПК України, підлягає відповідній корекції (уточнення) з боку слідчого судді, шляхом зобов`язання підозрюваного не спілкуватися щодо обставин кримінального провадження 0000062 із свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчим або прокурором. Звертає увагу і на те, що іншому підозрюваному - ОСОБА_43 суд дозволяє спілкуватися із ОСОБА_44 , а в іншому випадку не дозволяє це робити ОСОБА_9 . Наголошує, що в клопотанні про продовження строку процесуальних обов`язків прокурор зазначав, що підозрюваний ОСОБА_9 порушував свої процесуальні обов`язки та в період дії ухвали суду спілкувався із депутатами, зокрема: 04.01.2025 року із депутатом ОСОБА_34 , 16.11.2024 та 05.12.2024 із депутатом ОСОБА_45 , 31.10.2024 року із депутатом ОСОБА_42 , що не відповідає дійсності. Звертає увагу і на те, що наявність ухали слідчого судді щодо заборони ОСОБА_9 відлучатися з м. Житомира, у комплексі з наявністю іншого обов`язку утриматися від спілкування будь- яким способом зі свідками, зокрема співробітниками Оліївської сільської ради, депутатами Оліївської сільської ради, працівниками комунальних підприємств Оліївської сільської ради, перешкоджає ОСОБА_9 належним чином виконувати свої депутатські обов`язки, в тому числі перешкоджає приймати участь в різноманітних заходах сільської ради, в зборах громади, приймати громадян, приймати участь в сесіях та депутатських комісіях сільської ради, не дає можливості вносити свої пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради, обговорювати питання порядку денного тощо. Наголошує, що із моменту внесення застави та покладення на ОСОБА_9 , відповідних процесуальних обов`язків, не було встановлено обставин, які полягають у спотворенні або знищенні документів та речей, які мають відношення до даного кримінального провадження та впливання на свідків, а також переховування від органів досудового розслідування, і сам ОСОБА_9 зацікавлений в об`єктивному та неупередженому розслідуванні про що не однократно заявляв слідству та органам прокуратури, на підтвердження чого, в січні 2025 року ОСОБА_9 , надав покази слідчому ОСОБА_46 та відповів на всі поставленні питання. Також, заборона слідчого судді покидати без дозволу слідчого/прокурора м. Житомир не дозволяє підозрюваному отримувати медичні послуги. Звертає увагу, обов`язок носити електронний засіб контролю має негативний вплив на процес життєдіяльності та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 , а тому вказаний обов`язок здійснює надмірний вплив на права і свободи підозрюваного, у зв`язку з чим не підлягає продовженню.

Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого суді, як незаконну, та ухвалити в нове рішення, яким відмовити в продовженні строку дії процесуальних обов`язків. При цьому, зазначає, що ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходив з тих саме доводів і доказів досліджених слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира та відображених в ухвалі від 25 лютого 2025 року у справі №296/1918/25, на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, визнав їх встановленими, після спливу 5 місяців досудового розслідування та без нових доказів безпідставно визнав що ризики продовжують існувати і не зменшилися. Наголошує, що в порушення вимог процесуального закону, при розгляді клопотання слідчий суддя досліджував виключно копії документів, які навіть не були належним чином засвідчені прокурором, досліджував протоколи допиту свідків, без їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, при цьому прокурор не звертався до суду з відповідним клопотанням. В свою чергу, посилання на не встановлення місця знаходження грошових коштів, які були предметом отримання неправомірної вигоди є недоречним, оскільки вказані грошові кошти ОСОБА_9 не отримував, відомості зафіксовані в протоколах НСРД прямо не вказують на причетність підозрюваного до інкримінованого правопорушення, та їх можливо по різному інтерпретувати, в тому числі і на користь сторони захисту. Звертає увагу на безпідставність доводів прокурора в обгрунтування ризиків щодо спілкування підозрюваного зі свідками в період часу з 26 грудня 2024 року по 13 січня 2025 року, в період дії Ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2024 року де ОСОБА_9 було заборонено спілкуватися зі свідками виключно щодо меж кримінального провадження, а не в цілому, як зазначає прокурор. Також, незважаючи на відсутність фактів порушення ОСОБА_9 , умов носіння ЕКЗ, прокурор дискредитує ім`я ОСОБА_9 та маніпулює обставинами, для чого створюються докази з суперечливою, а саме головне з протилежною інформацією. Крім того, задовольняючи клопотання слідчий суддя грубо порушив норму процесуального закону, оскільки допустив повторний розгляд клопотання про продовження строку дії процесуальних обов`язків в межах строку досудового розслідування продовженого до шести місяців, яке по суті було вже розглянуто ухвалою слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2025 року у справі №296/1918/25, якою слідчий суддя частково задовольнив його, а саме в частині строку продовження дії покладених обов`язків на один місяць, а прокурор його в цій частині до суду апеляційної інстанції не оскаржував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, доводи підозрюваного та його захисників, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В свою чергу, у відповідності до ч.3 ст.182 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно ж ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 відповідних процесуальних обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, в основному дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №296/3017/25, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000062 від 11.10.2024 відносно ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Як зазначено в клопотанні органу досудового розслідування, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_47 та ОСОБА_48 у період часу з 30.09.2024 по 30.10.2024 отримали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за невчинення в інтересах ОСОБА_10 дій з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, у загальному розмірі 1075115,6 грн., що відповідно до примітки до ст.368 КК України є особливо великим розміром.

Враховуючи викладене, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді (№296/1912/25) від 24.02.2025 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 31.04.2025.

Ухвалою слідчого судді (№296/10160/24) від 04.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28.12.2024 з можливістю внесення застави.

05.11.2024 ОСОБА_8 внесено заставу.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1918/25 від 25.02.2025 на підозрюваного ОСОБА_9 покладено виконання наступних обов`язків, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; - не відлучатися із м. Житомир без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; - утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками у кримінальному провадженні №0000062, зокрема співробітниками Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, депутатами Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, працівниками комунальних підприємств, засновником яких є Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, в тому числі із ОСОБА_10 , який сприяв викриттю особливо тяжкого корупціного кримінального правопорушення, в тому числі з його родичами, а також з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ; - утримуватися від спілкування будь-яким способом з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000062 та їх родичами; - при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів державної міграціної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора суд; - носити електронний засіб контролю.

20.03.2025 прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії процесуальних обов`язків стосовно ОСОБА_9 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання прокурора (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні/продовженні міри запобіжного заходу.

Апеляційні посилання сторони захисту на відсутність конкретизації доводів прокурора у цьому клопотанні, зокрема при аргументації процесуальних ризиків, є безпідставними, оскільки доводи клопотання є чіткими, доводяться відповідними письмовими доказами (копії процесуальних матеріалів досудового розслідування), та підтвердженими безпосередньо в суді апеляційної інстанції прокурором під час судового розгляду.

Крім того, до клопотання прокурором належно долученні відповідні копії письмових доказів, якими останній обґрунтовує свої доводи щодо необхідності продовження строку дії процесуальних обов`язків. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що безпосередньо докази винності особи, досліджуються, аналізуються та оцінюються під час судового розгляду провадження по суті.

Також, як встановлено за результатами апеляційної перевірки матеріалів провадження, клопотання прокурора подано (20.03.2025) в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000062 від 11.10.2024 (продовжено до 30.04.2025, ухвала слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2025, а.п.164), при цьому, з врахуванням кінцевого строку дії обов`язків (26.03.2025), строк яких був визначений попередньою ухвалою слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.02.2025 (а.п.163). За даних обставин апеляційне твердження сторони захисту про повторний розгляд клопотання про продовження строку дії процесуальних обов`язків в межах продовженого строку досудового є не обґрунтованим.

Таким чином, істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, при вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані прокурором, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання прокурора, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_9 , і є достатніми для продовження підозрюваному процесуальних обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, при розгляді клопотання про продовження ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, слідчим суддею було встановлено, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, при продовженні строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, викладених у клопотанні прокурора аргументів щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливості незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, як вчинення іншого кримінального правопорушення, та належним чином обґрунтував їх, з чим погоджується й апеляційний суд.

В свою чергу, ОСОБА_9 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким (корупційним), міра покарання за яке, у разі визнання його винуватим, передбачає, покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_9 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Також, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх.

При цьому, апеляційний враховує те, що фактично свідки у цьому кримінальному провадженні працюють в приміщенні Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в тому числі, перебувають в організаційному підпорядкуванні, відносинах підлеглості та трудових відносинах з підозрюваним, є особисто знайомі з останнім. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_9 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування, шантажу, підкупу або прохань на ґрунті сформованих товариських/колежанських відносин примусити їх змінити показання.

Апеляційні посилання сторони захисту на не повну конкретизацію кола свідків/інших учасників провадження, визначення меж обмеження спілкування підозрюваного з ними, як і дії заборони у спілкуванні, є за своєю формою формальними, такими, що спростовані клопотанням прокурора з доданими матеріалами, та стороною обвинувачення безпосередньо в суді апеляційної інстанції. Як вважає апеляційний суд органом досудового розслідування чітко визначено відповідне коло свідків/інших учасників провадження/їх родичів, з визначенням заборони у спілкуванні будь-яким способом, що призводить до висновку до будь-якої заборони у спілкуванні і за будь-яких обставин. Переконливих доказів на спростування цього, за відсутності в аргументації (зводиться до загальних фраз) сторони захисту чітких посилань на потребу уточнення кола відповідних осіб, апеляційному суду не надано.

В свою чергу, як то вірно враховано слідчим суддею, та не спростовано стороною захисту, органом досудового розслідування встановлено відповідні факти порушення в попередньому підозрюваним обов`язків, покладених на ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04.11.2024, в частині заборони спілкування з депутатами Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Так, свідок ОСОБА_45 зазначив, що з ОСОБА_9 він спілкувався декілька разів, використовуючи програму миттєвого обміну повідомленнями WhatsApp, а саме 16.11.2024 та 05.12.2024.

Таким чином процесуальний ризик вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження, є доведеним.

Також, є доведеним і ризик того, що ОСОБА_9 з метою виправдання своїх дій, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження, враховуючи, що ОСОБА_9 , як депутат Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, а також член постійної комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, природокористування вказаної ради може отримати доступ до будь-яких документів, що зберігаються у вказані сільській раді, що об`єктивно свідчить про наявність цього процесуального ризику.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_9 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема, той факт, що останній, як депутат Оліївської сільської ради, а також член постійної комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, природокористування вказаної ради може здійснювати вплив на комунальні підприємства вказаної сільської ради та створювати адміністративний тиск на ОСОБА_10 з метою помсти за участь останнього у викритті тяжкого корупційного кримінального правопорушення.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, апеляційний суд зауважує, що підозрюваний ОСОБА_9 , як депутат селищної ради, жодним чином не обмежений приймати участь у відповідних сесіях селищної ради дистанційно (відеоконференція), як і здійснювати своє коло депутатської діяльності із залученням помічників депутата.

Знову ж таки, обмеження пересування підозрюваним ОСОБА_9 виключно межами м.Житомира об`єктивно не позбавляє можливості на отримання ним всієї необхідної медичної допомоги в медичних закладах міста.

Крім того, негативний вплив на процес життєдіяльності та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 викликаний, на думку сторони захисту, обов`язком носіння ним електронний засіб контролю (часті поломки, заміна самого засобу носіння, тощо), є слушними, однак, не є тими підставами, які об`єктивно унеможливлюють продовження обов`язку носіння підозрюваним електронного засобу контролю. Апеляційний суд вважає, що в даному випадку носіння ЕЗК підозрюваним є дієвим та буде слугувати належному здійсненню електронного моніторингу місцезнаходження останнього, як і належного контролю за його діями.

Отже, слідчий суддя, належно враховував тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення (особливо тяжке корупційне), дані про особу підозрюваного, встановленні відповідні процесуальні ризики, та прийшов до обґрунтованих висновків про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, саме такі (визначені) процесуальні обов`язки є достатніми та дієвими і зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про задоволення клопотання прокурора, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

При цьому, всі викладені захисниками апеляційні доводи були об`єктом дослідження при розгляді клопотання і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу, не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.03.2025, якою продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, з строком дії ухвали та обов`язків до 30.04.2025 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :