Справа № 372/2555/25
Провадження 1-кс-553/25
ухвала

Іменем України

12 травня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Веремя, Обухівського району, Київської області, громадянин України, українець, маючий професійну освіту, працюючий у ФОП « ОСОБА_6 » обвальщиком м`яса, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме підозрюється в тому, що 10 травня 2025 року близько 21 години 20 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, керуючи технічно-справним транспортним засобом, мотоциклом марки-моделі «Spark SP125C-2CD», без реєстраційного номеру, в порушення вимог п. 2.1 а) (п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон, ґ) «чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)», Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), будучи особою яка не отримувала посвідчення водія на право керувати транспортними засобами, керував вищезазначеним мотоциклом із пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був розміщений на пасажирському місці позаду водія, а також, в порушення вимог пункту 2.9. а) ПДР України (2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автомобільною дорогою О-101611, поряд опори лінії електропередачі № 16, по вулиці Когута в межах села Жуківці, Обухівського району, Київської області в напрямку до центру села Жуківці, в порушення вимог пунктів: 2.3. б) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та 2.3. д) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пунктів 12.1 та 12.2 ПДР України, згідно з якими передбачено, що:

-12.1. ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-12.2. ПДР України «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

не зменшив швидкість свого руху, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, на праве узбіччя по напрямку свого руху, з подальшим з`їздом в кювет із чагарником та деревами.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелом основи черепа, забій головного мозку, забій лобної області.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимог пунктів 2.1 а), 2.1 б), 2.1 в), 2.3 б), 2.3 д), 2.9 а), 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

11 травня 2025 року ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.05.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 11.05.2025; допитом підозрюваного ОСОБА_5 від 11.05.2025; довідкою з КНБ ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 11.05.2025 щодо ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.05.2025.

Прошу суд врахувати, що діючий процесуальний Закон не передбачає обов`язку органу досудового розслідування обґрунтовувати підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення виключно висновком судової експертизи, оскільки на цій стадії досудового розслідування відсутня тверда переконаність у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак, є докази, які вказують на імовірність вчинення особою кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що на стадії досудового розслідування, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), слідчий суддя може оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

У рішенні «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94. ЄСПЛ навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання»

Таким чином, про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення на строк від трьох до п`яти років.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи що йому загрожує суворе покарання виключно у виді позбавлення волі, а також неможливість застосування пільгових інститутів при призначенні покарання як то ст. ст. 69, 75 КК України, може з метою уникнення покарання за вчинений злочин почати переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування дієвого запобіжного заходу є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Сукупність обставин, які характеризують підозрюваного ОСОБА_5 майновий стан підозрюваного дозволяє йому вільно переміщуватися по Україні, у тому числі почати переховуватися від слідства та суду з метою уникнення покарання. Крім того, підозрюваний не має утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Таким чином, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є наявним та об`єктивно обумовленим.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 у випадку не застосування до нього домашнього арешту зможе і надалі керувати транспортними засобами та становити загрозу для учасників дорожнього руху, з врахуванням того що підозрюваний в установленому порядку не отримував посвідчення водія.

Окрім того, зважаючи на наявність підстав передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність ризиків, вважаю, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній може зникнути від органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть її поручителями, до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, що заслуговують на особливу довіру, та які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Заслухавши виступ прокурора, який просив задовольнити клопотання, про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, думку захисника та підозрюваного, які не заперечили проти задоволення клопотання слідчого, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 11.05.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (кримінальне провадження № 0000976).

11.05.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують необхідність застування запропонованого виду запобіжного заходу, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування триває, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому дослідженими слідчим суддею доказами, документами підтверджується можливість перебування підозрюваного за місцем проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під домашнім арештом.

Також слід прийняти до уваги, що проживання підозрюваного в с. Верем`я Обухівського району Київської області буде сприяти створенню умов для його належної процесуальної поведінки та участі у слідчих і процесуальних діях по місцю здійснення досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що за місцем проживання підозрюваний зможе потрапити лише після завершення стаціонарного лікування є обґрунтованими, оскільки суд переконався у перебуванні підозрюваного на такому лікуванні, у судовому засіданні він приймав участь в режимі відеоконференції із медичного закладу у м.Києві, де перебуває після травмування у ДТП, тому слід вважати, що відлучення підозрюваного з місця відбування домашнього арешту до завершення стаціонарного лікування у цьому закладі охорони здоров`я таким, на яке надано дозвіл судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194, 206 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веремя Обухівського району Київської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває (Київська область, Обухівський район, село Веремя), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-не спілкуватись поза межами процесуальних дій із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 10 липня 2025 року включно, який обраховувати з 12 травня 2025 року з 16 год. 30 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1