КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30.04.2025 задоволено частково клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 . такi обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонено підозрюваному ОСОБА_6 залишати мiсце свого проживання, а саме - квартиру АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або перебування в укритті під час оголошення повітряної тривоги по м. Києву.

Строк дії ухвали визначено до 29.06.2025 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Святошинської _____________________________________________________________________________

Справа № 759/9023/25 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3779/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що клопотання слідчого містило належне та достатнє обґрунтування обставин, зазначених у ст. ст. 193, 194 КПК України.

Ризики, передбачені п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, були встановлені та підтверджені в ході судового розгляду, шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження та допиту підозрюваного.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Також, підозрюваний може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, шляхом здійснення на них тиску. Сам факт перебування підозрюваного на свободі після вчинення особливо тяжкого злочину - вже буде впливати на свідків, оскільки буде свідчити про те, що після таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.

На думку апелянта, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів призведе до продовження злочинної діяльності, надасть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на досудове розслідування, або перешкоджатиме йому іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001485 від 29.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час, 29.04.2025, приблизно о 09 годині 42 хвилини, в умовах воєнного стану, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Івана Дзюби, 17, проник в приміщення ТОВ «Преміум Фінанс», де із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном.

Так, ОСОБА_6 , 29.04.2025, приблизно о 09 годині 42 хвилини, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Івана Дзюби, 17, маючи злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, прийшов до приміщення ТОВ «Преміум Фінанс», в якому, на своєму робочому місці, знаходилась касир пункту обміну валют ОСОБА_11 та простягнув останній записку з рукописним текстом, де було написано про погрозу підірвати вибухівку, яка знаходилась при ньому в білому пакеті, та вимогу віддати всі грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_11 , сприймаючи як реальну загрозу життю та здоров`ю, передала вказану записку своїй колезі ОСОБА_12 , котра натиснула «тривожну кнопку». При цьому, ОСОБА_6 почав вимагати 20 000 доларів США та висловлювати на адресу ОСОБА_11 погрози підірвати приміщення, демонструючи у руках рюкзак з білим пакетом, де за його словами знаходилась вибухівка.

У той момент, до вказаного приміщення прибули працівники охорони, які і затримали ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Згідно даних протоколу затримання від 29.04.2025, цього ж дня об 11 год. 17 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

29.04.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні розбою - нападу, поєднаного з проникненням у інше приміщення, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_12 , яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

30.04.2025 слідчий СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням від 24.04.2025, погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30.04.2025 задоволено частково клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 . такi обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонено підозрюваному ОСОБА_6 залишати мiсце свого проживання, а саме - квартиру АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або перебування в укритті під час оголошення повітряної тривоги по м. Києву.

Строк дії ухвали визначено до 29.06.2025 включно.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався не в повному обсязі.

Дійшовши висновку про недоведеність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у той же час слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею також враховано під час розгляду клопотання слідчого дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації, є студентом 4 курсу коледжу Інформаційних технологій та землевпорядкування НАУ, має позитивні характеристики за місцем проживання та навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що за викладених у клопотанні відомостей, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням встановлених даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Разом з тим, колегію суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, ступінь суспільної небезпеки, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у виді домашнього арешту в нічний час доби впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

На переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні належним чином обгрунтовано, що усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи потерпілу з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання колегії суддів, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із покладеними на підозрюваного обов`язками прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та не залишати мiсце свого проживання в нічний час доби, не в повній мірі зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, про що обгрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду належним чином не доведено, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, його віку та його процесуальної поведінки, заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки та такий ступінь вірогідності, якому здатен запобігти лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Ураховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, колегія суддів приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, на даному етапі розслідування такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Ураховуючи, що у межах кримінального провадження №0001485 ОСОБА_6 повідомлено про підозру 29.04.2025, а тому граничним днем закінчення строку досудового розслідування є 29.06.2025.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

За таких обставин, при постановленні нової ухвали, колегія суддів може визначити строк дії такої ухвали лише до граничного дня закінчення строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 29.06.2025.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, враховані колегією судів, проте не свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

В ході апеляційного розгляду прокурором не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому злочину, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою: квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 29 червня 2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 29 червня 2025 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 ..

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3