Номер провадження 1-кп/243/727/2025
Номер справи 243/3455/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02 » травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченої ОСОБА_4

- захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000110, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 квітня 2025 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 29 квітня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 частина 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування справи.

Наприкінці березня 2025 року (більш точну дату та час під час судового розгляду кримінального провадження встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проїжджаючи на по вул. Торгова в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, зупинилась біля мийки самообслуговування, розташованої за адресою: вул. Торгова, буд. 7, м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, для прибирання автомобіля. Викладаючи речі з багажного відділення автомобіля, побачила біля своїх речей три зіп пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Піднявши вказані зіп пакети, ОСОБА_4 одразу зрозуміла, що всередині знаходиться наркотичний засіб канабіс.

В цей же час, на вказаному місці, у неї виник протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу, для особистого вживання без мети збуту.

Перебуваючи у вказаному місці, в зазначений час, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, без мети збуту, з метою особистого вживання, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06 травня 2000 року (зі змінами), піднявши із землі три зіп пакети з наркотичним засобом канабісом, привезла його за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де сховала вказаний наркотичний засіб - канабіс в особистих речах свого домоволодіння, тим самим продовжила незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, для особистого вживання, без мети збуту.

22 квітня 2025 року, у період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год. 34 хв., на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області співробітниками відділу поліції № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у присутності двох понятих за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук під час якого в будинку було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса у перерахунку на суху речовину якого складає 5,25 грама, який ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 частиною 1 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

28 квітня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 квітня 2025 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частиною 1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік із покладенням обов`язків, визначених судом.

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 квітня 2025 року та обвинувачена ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за статтею 309 частина 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 частиною 1 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк один рік із покладенням обов`язків, визначених судом.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, в обсязі підозри, та пояснила, що під час укладення угоди діяла добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просила Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію своєї підзахисної, та просила призначити їй узгоджену міру покарання, зазначила, що будь-якого тиску на обвинувачену вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в її присутності, просила затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 квітня 2025 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за статтею 309 частина 1 КК України, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Луганського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, за Висновком № СЕ-19/113-25/2770-НЗПРАП від 24 квітня 2025 року проведеної в кримінальному провадженні №0000110 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року складають 2228 грн 50 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 квітня 2025 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_7 винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 частина 1 КК України.

Призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання за ст. 309 частина 1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до частини 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, РНОКПП: невідомий, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000110, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року - Висновок експерта № СЕ-19/113-25/2770- НЗПРАП від 24 квітня 2025 року, у розмірі 2228 грн 50 коп ( дві тисячі двісті двадцять вісім грн. 50 коп).

Речові докази по справі: наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 5, 25 гр, запакований в паперовий конверт Луганського НДЕКЦ, які долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000110, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 25 квітня 2025 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № 675 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1