Справа №443/1807/20
Провадження №1-кп/443/19/25
ВИРОК

іменем України

02 травня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Журавно Жидачівського району Львівської області, громадянина України, працюючого на посаді інспектора СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 15.07.2020 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), займаючи посаду начальника СРПП № 3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, знаходячись на робочому місці у адміністративній будівлі Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Садова, 4, здійснював розгляд матеріалів Єдиного обліку № 2990 від 01.07.2020, зареєстрованих у вищевказаному відділенні поліції за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, поданої ОСОБА_6 04.06.2020, який надійшов із Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області з додатками, за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 неправомірних дій, а саме невідшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 17.05.2020 у с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області.

Цього ж дня (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у тому ж місці, ОСОБА_4 в ході розгляду вищевказаних матеріалів ЄО № 2990 від 01.07.2020 відібрав письмові власноручні пояснення в учасників вищевказаного ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які з-поміж іншого зазначили про те, що до приїзду працівників поліції місце ДТП вони не покидали. Вказані пояснення ОСОБА_8 долучив до матеріалів ЄО № 2990 від 01.07.2020.

Окрім цього, ОСОБА_4 в ході розгляду згаданих вище матеріалів ЄО ознайомився з роздрукованим на папері електронним рапортом ЄО № 2112 від 17.05.2020, оформленого за фактом вищевказаної ДТП та результатами виїзду працівників поліції на місце такої, та його змістом, у якому з-поміж іншої інформації зазначено про те, що 17.05.2020 ОСОБА_6 повідомив АРМ «оператор «102» про згадану вище ДТП із зазначенням місця такої, даних про транспортні засоби, учасників та свої особисті дані.

У розділі «Доручено» вищевказаного електронного рапорту ЄО зазначено інформацію «Групи реагування патрульної поліції ЯВОРСЬКИЙ» та у розділах «Рішення» і «Примітки» вказано інформацію «Інформація про ДТП не підтвердилась».

Після цього, ОСОБА_4 долучив цей електронний рапорт ЄО № 2112 від 17.05.2020 до матеріалів ЄО № 2990 від 01.07.2020.

За результатами розгляду вищевказаних матеріалів ЄО № 2990, 15.07.2020 о 12:15 год, ОСОБА_4 , будучи службовою особою та представником влади, повноважною (компетентною) особою органу державної влади на складання офіційних документів, а саме протоколів про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, знаходячись на робочому місці у адміністративній будівлі Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Садова, 4, діючи умисно з використанням свого службового становища, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи доказів, передбачених ст. 251 КУпАП та Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, які встановлюють наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП (Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) за порушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підпунктів а) (негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди) та в) (не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди) п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та винність останніх у вчиненні таких, розуміючи те, що розшук ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, що зникли з місця ДТП, у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції не ініціювався та не здійснювався, тобто достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищевказаних адміністративних правопорушень не вчиняли, тобто до приїзду працівників поліції не залишали місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2020 у с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області, а саме зіткнення автомобіля марки «Форд» моделі «Фієста», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля марки «Джілі» моделі «MR-7151 А», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , власноручно вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме:

- до протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ДПР18 № 447542 про вчинення ОСОБА_6 17.05.2020, о 14 год 30 хв, в с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за порушення підпунктів «а» та «в» п. 2.10 ПДР;

- до протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ДПР18 № 447543, про вчинення ОСОБА_7 17.05.2020, о 14 год 30 хв, в с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за порушення підпунктів «а» та «в» п. 2.10 ПДР, та власноручно підписав вищевказані протоколи.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.366 КК України, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що матеріали про факт ДТП прийшли із Залізничного відділення поліції, розписали на нього. Ознайомившись із цими матеріалами він викликав по телефону ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони приїхали із адвокатами та під час перебування у відділенні поліції конфліктували між собою. Він відібрав пояснення у них. ОСОБА_6 відмовився поїхати на місце ДТП. Приїхавши на місце ДТП з ОСОБА_7 було складено схему ДТП і після цього, повернувшись до відділення поліції, було складено протоколи про адміністративні правопорушення. Після того вказані матеріали були відправлені до суду.

На запитання прокурора обвинувачений відповів:

рапорти були в матеріалах справи;

він точно не пам`ятає чи повідомляли учасники ДТП чи були працівники поліції на місці ДТП;

в день ДТП йому не повідомляли про подію;

це було розшукове ДТП і ним вживались заходи щодо розшуку учасників, а саме інспектори СРПП виїжджали на місце події, опитували місцевих жителів, склали відповідні рапорти, а в подальшому ним викликались по телефону учасники ДТП, відбирались у них пояснення та складалась схема ДТП;

матеріали справи в були у заступника начальника відділення поліції;

жодних рішень по події ДТП 17.05.2020 ним не приймалось.

На запитання захисника обвинувачений відповів:

в день ДТП він не виїжджав на місце події;

про ДТП він дізнався лише коли прийшли матеріали із Залізничного ВП.

На запитання суду обвинувачений відповів:

при складанні протоколів він керувався ст.251, 252 КУпАП, Інструкцією;

він не проводив допит інспекторів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки це виходить за межі його компетенції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, шо 17.05.2020 приблизно о 14:30 год у с. Ходорківці Жидачівського району ОСОБА_7 здійснив зіткнення з його автомобілем. Після дорожньо-транспортної пригоди він зателефонував на службу «102», повідомив своє ім`я, дані їх автомобілів та місце події. Також він зробив фотографії місця події і пошкоджених автомобілів. Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав значні пошкодження та був не на ходу (не заводився), у зв`язку з чим він викликав евакуатор. Працівники поліції в кількості двоє чоловік приїхали на його виклик на службовому автомобілі «Рено Дастер», він показував їм свої документи, однак письмових пояснень у них не відбирали, жодних документів не складали. ОСОБА_7 в присутності працівників поліції написав йому розписку про те, що на місці події відшкодував кошти в сумі 42000 грн. за завдану шкоду та зобов`язався відшкодувати решту коштів. Поліцейські пробули з ними близько 30-40 хв. та були присутні під час того як приїхав евакуатор.

Після того його викликали у відділення полії куди він прибув із адвокатом 15.07.2020. ОСОБА_4 відбирав у нього пояснення з приводу ДТП, яке мало місце 17.05.2020, у яких він зазначав, що місце події вони не покидали. Пояснення він писав особисто. Під час дачі пояснень ОСОБА_4 на нього психологічно не тиснув. ОСОБА_4 пропонував скласти схему ДТП, але він відмовився та не може пояснити чому. Після того ОСОБА_11 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, з яким він ознайомився. Також в подальшому провадження по справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП було закрито та визнаного його не винним.

04.08.2020 він звернувся в Залізничне відділення поліції у м.Львові із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із не виплатою ОСОБА_7 коштів за пошкоджений автомобіль.

Також, він звертався в ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а саме щодо безпідставного складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Він додав усі фото, які в нього на той час були. В подальшому фото на яких зображені були працівники поліції він отримав від водія евакуатора. Будь-яких повідомлень про те, що його розшукує поліція він не отримував.

Моральна шкода полягає у тому, що він уже чотири роки задіяний до судового процесу.

Показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що того дня, а саме у неділю після церковної служби він їхав у м.Львів та у с. Ходорківці відбулася вказана дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю потерпілого. ОСОБА_6 викликав поліцію. Поліцейські у формі та на службовому автомобілі приїхали на місце події, робили фотографії, однак жодних документів не складали. ОСОБА_12 також робив фотографії. Після ДТП він та ОСОБА_6 вирішили добровільно врегулювати питання відшкодування завданої шкоди. Він віддав ОСОБА_13 42000 грн. і поліція поїхала. Працівники поліції були присутні при тому як він писав розписку ОСОБА_14 . Також ОСОБА_12 викликав евакуатор та після цього з поліцією не зв`язувались. Вони не покидали місце ДТП до приїзду працівників поліції. Приблизно через місяць його викликали до відділення поліції, де ОСОБА_4 запитав чи були працівники поліції на місці події на що він відповів, що були. Він власноручно написав письмові пояснення. Також він показував місце ДТП, де розказував як відбулось таке. Схему ДТП підписував, але не бачив, що там було зазначено. Після того було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що подія мала місце давно. Пам`ятає, що черговий скерував їх із ОСОБА_15 екіпаж по телефону на дорожньо-транспортну пригоду. Вони приїхали на місце пригоди у с.Ходорківці, де побачили два пошкоджені автомобілі та евакуатор, розпитали присутніх людей, встановили, що учасники ДТП претензій один до одного не мають та усі питання вирішили добровільно. Особи водіїв не встановлювали та жодних документів не складали за фактом цього ДТП, рапортів не писали. Повідомили чергового про те, що їх присутність на місці події не потрібна. Письмових рапортів вони ніколи не писали. На рапорті від 17.05.2020, складеному від його імені, підпис його, однак він цього рапорту не друкував. На цей час ОСОБА_4 був його керівником. Не пам`ятає чи розпитував його ОСОБА_4 про цю подію. На службовий планшет повідомлення про ДТП не приходило. У даній ситуації вони до кінця не розібрались.

Показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що у травні 2020 року він разом з ОСОБА_16 заступив на службу та на службовий планшет від диспетчера «102» отримали повідомлення про ДТП у с. Ходорківці. На службовому автомобілі «Рено Дастер», перебуваючи у екіпажі «Маргаритка», прибули на місце події. Коли саме прибули зазначено в електронному рапорті. Інших екіпажів не було. Прибувши на місце події вони спілкувались з людьми, які там були, перехожими, які повідомили, що водії мирно розійшлись, написали розписку. Транспортні засоби були пошкоджені і не могли пересуватись, був евакуатор. На місці події вони не складали жодних процесуальних документів, в тому числі письмових рапортів, а лише електронний рапорт про те , що бачили. Бачили водіїв, однак з ними не спілкувалися. Боді камери були несправні.

Вони повідомляли ОСОБА_4 , що були на місці події. З приводу звернення ОСОБА_17 із заявою про кримінальне правопорушення, то не пам`ятає чи його викликали, але думає, що вони спілкувались з цього приводу з ОСОБА_4 , оскільки він повинен був цікавитись. Можливо це було тоді, коли проводилось службове розслідування. ОСОБА_4 не повідомляв чи буде складати протокол.

На письмовому рапорті від 17.09.2020 підпис його, що означає те, що він писав такий. Він слухав те, що йому казав старший групи ( ОСОБА_18 ). За даним фактом проводилось службове розслідування.

Заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками частини 1 статті 366 КК України від 27.08.2020, згідно якої ОСОБА_6 просить ТУ ДБР, розташоване у місті Львові внести відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією частини 1 статті 367, частини 1 статті 366 КК України, учинених службовою особою Жидачівського ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 1 а.с..221-226/.

Матеріалами ЄО №2990 від 01.07.2020 про результати проведення перевірки за зверненням ОСОБА_6 , які містять:

-довідку про результати проведеної перевірки від 15.07.2020, згідно з якою вжиті заходи: опитано ОСОБА_6 , опитано ОСОБА_7 ; встановлено: подана інформація знайшла своє підтвердження; за результатом перевірки вирішено ОСОБА_7 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.126 КУпАП; ОСОБА_6 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП; роз`яснити ОСОБА_6 , що у його випадку мають місце цивільно-правові відносини /Т.2 а.с.75/;

-супровідний лист Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 09.06.2020 та довідку про результати перевірки від 04.06.2020, згідно яких матеріали по заяві ОСОБА_6 скеровано у Жидачівський ВП ГУНП у Львівській області для проведення перевірки /Т.2 а.с.76, 78/;

-протокол заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.06.2020, у якому зафіксована усна заява ОСОБА_6 щодо вжиття заходів до ОСОБА_7 , який скоїв ДТП 17.05.2020 у с. Ходорківці Львівської області та пошкодив його транспортний засіб. Однак у домовлені терміни ОСОБА_7 коштів не повернув на ремонт авто, про що свідчить розписка /Т.2 а.с.80-81/;

-пояснення ОСОБА_6 , отримані ДОП ВП ПП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області 04.06.2020, в яких ОСОБА_6 вказав про обставини ДТП, яка сталася 17.05.2020 у с.Ходорківці Львівської області між його транспортним засобом «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортним засобом «Geely MR7151А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Завдані йому збитки ОСОБА_7 мав відшкодувати добровільно грошовими коштами, однак станом на 04.06.2020 обіцяної суми не повернув. ОСОБА_7 вдається до шахрайських дій. Також, у додатку №1 ОСОБА_6 зазначив, що після ДТП він зі свого телефону здійснив виклик патрульної поліції на «102» і на виклик прибув відповідний наряд. Оглянувши місце ДТП наряд констатував порушення ОСОБА_7 ПДР, а також відсутність полісу ОСЦПВВНТЗ. Останній вину визнав і погодився добровільно відшкодувати завдані внаслідок ДТП збитки. У присутності поліцейських були складені розписки та надано ОСОБА_7 потерпілому частину грошових коштів. До пояснень додані копії фотографій з місця ДТП, на яких зображені вказані ОСОБА_6 транспортні засоби, що зазнали пошкоджень, а також копії розписок наданих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 /Т.2 а.с.82-91/;

-копію пояснень ОСОБА_7 , отриманих начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 15.07.2020, в яких ОСОБА_7 вказав про обставини ДТП, яка сталася 17.05.2020 у с.Ходорківці Львівської області між його транспортним засобом «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортним засобом «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Також, ОСОБА_7 зазначив, що на місце ДТП прибули працівники поліції, яким потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що вони домовилися. Частину грошей він віддав ОСОБА_6 на місці, про що останній написав розписку, а на іншу частину він написав розписку про повернення їх ОСОБА_6 до 01.06.2020 /Т.2 а.с.92/;

-копію пояснень ОСОБА_6 , отриманих начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 15.07.2020, в яких ОСОБА_6 вказав про подання ним заяви до Залізничного ВП з метою вжиття заходів до ОСОБА_7 , який завдав йому внаслідок ДТП шкоди. Останнім шкода відшкодована частково. Іншу частину грошових коштів повертати відмовляється, чим порушує їх домовленість. Крім цього, ОСОБА_6 зазначив про здійснення ним 17.05.2020 о 14:38 год виклику патрульної поліції на номер «102», які прибули на місце події біля 15 год., однак жодних документів, які б підтверджували факт ДТП не складали. Місце ДТП вони не залишали допоки не поїхали викликані ним працівники поліції. Європротокол на місці ДТП вони не складали. Евакуатор прибув на місце ДТП, коли працівники поліції ще були там. Усі докази ним долучені до справи /Т.2 а.с.93-94/;

-копію схеми місця ДТП, складеної 15.07.2020 начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , н якій зазначено, про те, що пригода мала місце 15.07.2020, позначено місце зіткнення та відсутнє умовне зображення транспортних засобів. Наявний підпис Кондора про ознайомлення із схемою ДТП. На зворотній частині схими місця ДТП відсутні записи про транспортні засоби та їх пошкодження, наявний рукописний запис т/з залишено місце ДТП /Т.2 а.с.95/;

-рапорт начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 на ім`я начальника Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області від 15.07.2020, у якому зазначено про відмову ОСОБА_6 15.07.2020 виїхати на місце ДТП для складання схеми місця ДТП /Т.2 а.с.96/;

-копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447544 від 15.07.2020, складеного начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 , за змістом якого ОСОБА_7 17.05.2020 о 14 год. 30 хв. у с. Ходорківці Жидачівського району керував т/з «Geely MR7151А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3., 13.1. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП /Т.2 а.с.99/;

-копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447542 від 15.07.2012, складеного начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 , за змістом якого ОСОБА_6 17.05.2020 о 14 год. 30 хв. у с. Ходорківці керував т/з «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.2.10. а, в ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. ОСОБА_6 у поясненнях вказав, що з протоколом категорично не погоджується /Т.2 а.с.100, оригінал протоколу знаходиться у конверті на а.с.107 Т.2/;

-копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447543 від 15.07.2020, складеного начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 , за змістом якого ОСОБА_7 17.05.2020 о 14 год. 30 хв. у с. Ходорківці керував т/з «Geely MR7151А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.2.10. а, в ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП /Т.2 а.с.101, оригінал протоколу знаходиться у конверті на а.с.107 Т.2/;

-копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимів серії БАА №164101 від 15.07.2020, складеної начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за змістом якої ОСОБА_7 17.05.2020 о 14 год. 30 хв. у с.Ходорківці керував т/з «Geely MR7151А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п. 2.1. ґ, у зв`язку з чим до ОСОБА_7 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. /Т.2 а.с.102/;

-копію рапорту від 17.05.2020 начальника СРПП №1 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_10 на ім`я начальника Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, у якому зазначено, що він спільно з поліцейським СРПП №1 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 заступили з 08.00 год 17.05.2020 до 08.00 год 18.05.2020 на службу по ОГП та нагляді за дорожнім рухом на території Жидачівського району. 17.05.2020 о 14.33 год. на їхній службовий планшет прийшло повідомлення про ДТП без травмованих у с. Ходорківці Жидачівського району. Виїздом СРПП №1 на місце події було встановлено, що жителі с.Ходорківці, які проживали неподалік від місця даної події, чули як водії спілкувалися між собою та мирно розійшлись, забравши кожен своє авто. То ж прибувши на місце події ніяких автомобілів, які були б причетні до ДТП, виявлено не було /Т.2 а.с.103/.

-електронний рапорт реєстрації ЄО №2112 від 17.05.2020 (введено 17.05.2020 14:48) за повідомленням, що надійшло зі служби 102, у якому зазначено: первинна кваліфікація ДТП (04.06.2020 15:12). Робота СОГ: виїзд 14:39, прибуття 14:45, закінчення 16:40. Група реагування патрульної поліції ЯВОРСЬКИЙ. Фабула: 17.05.2020 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою Жидачівський район с. Ходорківці заявник ОСОБА_6 повідомив про ДТП без травмованих між автомобілем марки «Джилі», державний номер НОМЕР_3 , і автомобілем марки «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказано контактний номер телефону ОСОБА_6 НОМЕР_4 . Рішення: матеріали спис. в справу №2112-2020 дата: 17.05.2020 16:44. Прийняв: група реагування ПП ЯВОРСЬКИЙ. Затвердив: начальник ОП ДИКИЙ. Примітка: інформація про ДТП не підтвердилась /Т.2 а.с.104-105/.

Копією долученого до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, рапорту від 17.05.2020 поліцейського СРПП №1 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 , згідно якого з 08.00 год 17.05.2020 до 08.00 год 18.05.2020 він спільно з поліцейським ОСОБА_10 заступив на службу по ОГП та нагляді за дорожнім рухом на території Жидачівського району. 17.05.2020 о 14.33 год. на їхній службовий планшет прийшло повідомлення про ДТП без травмованих у с. Ходорківці Жидачівського району. Виїздом СРПП №1 на місце події було встановлено, що жителі с.Ходорківці, які проживали неподалік від місця даної події, чули як водії спілкувалися між собою та мирно розійшлись, забравши кожен своє авто. То ж прибувши на місце події ніяких автомобілів, які були б причетні до ДТП, виявлено не було /Т.2 а.с.6/.

Копіями долучених до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , та транспортного засобу «Geely MR7151А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 /Т.2 а.с.7/.

Долученими до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, фотографіями з місця події, на яких зафіксовані пошкоджені транспортні засоби, а також поліцейський службовий транспортний засіб та працівники поліції /Т.2 а.с.9-16/.

Копією долученої до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, квитанції від 17.05.2020 про евакуацію автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якої маршрут доставки: с.Ходорківці м.Львів, вул..Зелена, 145 (16:45 год.), авто після ДТП /Т.2 а.с.19/.

Копією, долученої до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, постанови Залізничного районного суду м.Львова від 17.09.2020 у справі №462/4518/20, згідно якої провадження у справі відносно ОСОБА_6 за ст.122-4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення /Т.2 а.с.40-41/.

Копією постанови Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі №462/4518/20, згідно якої постанову Залізничного районного суду м.Львова від 17.09.2020 щодо ОСОБА_6 за ст.122-4 КУпАП скасовано та закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (Т.2 а.с.47).

Копією, долученої до клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2020 адресованого до ТУ ДБР, розташоване у м.Львові, постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2020 у справі №462/4521/20, згідно якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення /Т.2 а.с.42/.

Висновоком службового розслідування щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків працівниками Жидачівського відділення поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, затвердженого 22.10.2020, яким встановлено, зокрема:

неналежне виконання службових обов`язків поліцейськими CPПП №1 ПП Жидачівського BП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_9 та старшим сержантом поліції ОСОБА_10 , які здійснили виїзд 17.05.2020 на місце події по факту ДТП без потерпілих в с. Ходорківці Жидачівського району, не зібрали інформації та матеріалів по даній події та інші документи, необхідні для притягнення винних учасників ДТП до адміністративної відповідальності, натомість надали викривлену інформацію в чергову частину Жидачівського ВП про не підтвердження ДТП, вказавши при цьому про не виявлення учасників ДТП на місці події, у зв`язку з чим за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 4, 8 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, пункту 6 Розділу ІІ, підпункту 7, 6, 9, пункту 2, Розділу IX, пункту 1, Pозділу ХІІ «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України», затвердженої наказом MBC України від 27.04.2020 №357, пункту 1 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього pyxy, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом MBС від 07.11.2015 №1395, у відповідності до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до поліцейських CPПП №1 ПП Жидачівського BП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_9 та старшого сержанта поліції ОСОБА_10 застосовано дисциплінарне стягнення догана;

неналежне виконання службових обов`язків начальником СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 , який не забезпечив належний контроль за оперативним реагуванням підлеглих працівників СРПП на повідомлення про вчинення ДТП без потерпілих та ужиття ними необхідних першочергових заходів з реагування на повідомлення, при цьому надав сторонній особі ( ОСОБА_6 ) витяг електронного рапорту по факту ДТП в с. Ходорківці, зареєстрованого в ЄО №2112 від 17.05.2020, який містив у собі службову інформацію, яка є безпосередньо для службового користування, що є грубим порушенням службової дисципліни, у зв`язку з чим за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 4, 8 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, пункту 6 Розділу IV Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС від 03.08.2017 №676, пункту 17 «Переліку відомостей, що становлять службову інформацію», затвердженого наказом НПУ від 12.10.2018 №945, пункту 4 Розділу «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України», затвердженої наказом MBC України від 27.04.2020 №357, у відповідності до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення догана (Т.2 а.с.51-63);

Висновком судової почеркознавчої експертизи №6933 від 12.11.2020, згідно з яким виконавцем підпису та рукописних записів у протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447542 та ДПР18 №447543 є ОСОБА_4 (Т.2 а.с.64-66);

Посадовою інструкцією начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , згідно якої, зокрема:

-у своїй діяльності начальник СРПП керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, Національної поліції України, іншими наказами, розпорядженнями, дорученнями керівництва;

-завдання та обов`язки: забезпечити контроль за оперативним реагуванням на повідомлення про правопорушення, своєчасним прибуттям ГРПП на місця події, ужиттям необхідних першочергових заходів з реагування; здійснювати перевірки роботи нарядів поліції на території обслуговування; контролювати повноту і якість складання працівниками ГРПП та інших нарядів протоколів та інших матеріалів у справах про адміністративні правопорушення, подавати; виконання ним інших вказівок керівництва відділення поліції, що не перешкоджають виконанню основних посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією;

-права: давати обов`язкові до виконання усні та письмові вказівки, доручення, розпорядження особовому складу СРПП, діяльність яких він координує; одержувати в установленому порядку від керівників та працівників структурних підрозділів ГУНП документи та матеріали, необхідні для виконання своїх завдань та обов`язків; готувати проекти запитів для отримання в установленому порядку необхідної інформації, документів та інших матеріалів від структурних підрозділів ГУ НП;

-начальник СРПП за вчинення протиправних діянь, порушення дисципліни і законності несе у встановленому чинним законодавством порядку кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність;

- начальник СРПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області повинен знати, зокрема Конституцію України, ЗУ «Про національну поліцію»,Кодекс України про адміністративниі правопорушення, відомчі нормативно-правову акти, що регламентують діяльність поліції /Т.2 а.с.110-111/.

Наказом начальника Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 10.01.2019 №5 про закріплення відповідального за станом ведення адміністративної практики та порядок оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яким відповідальним за діловодством про адмінправопорушення закріплено ОСОБА_4 /Т.2 а.с.112/.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд визнає їх належними, допустимими і достовірними в процесі доказування, такі докази узгоджуються між собою, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження, не є суперечливими.

Приходячи до переконання про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, суд виходив з такого.

Статтею 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Елементами складу будь-якого злочину є: об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єктивна сторона злочину та суб`єкт злочину. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є злочином.

Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч.1 ст.11 КК України).

За диспозицією ч.1 ст.366 КК України відповідальність настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

У примітці до статті 358 КК України визначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення може полягати серед іншого у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності (перекручення істини в офіційному документі).

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів. Внесення до документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює виключає склад службового підроблення. Мотиви та мета службового підроблення можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають.

Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (частини 3 і 4 ст. 18 КК) незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється цей злочин.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

ОСОБА_4 на час інкримінованого діяння займав посаду начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та був службовою особою уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення, згідно положень Посадової інструкції Начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та наказу начальника Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області НП України від 10.01.2020 №5.

Протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений на спеціальному бланку уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, і є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою (органом), результатом чого є настання наслідків правового характеру.

Відповідно до п.п.3,5,8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 КУпАП).

Отож, саме на ОСОБА_4 було покладено обов`язок щодо збирання доказів вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.254 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст.256 КУпАП).

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режим, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція).

Відповідно до п.8 розділу ІХ Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Відповідно до п.п. «а», «в» п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Отож, після отримання інформації у виді електронного рапорту за ЄО №2112 від 17.05.2020 та письмових рапортів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 17.05.2020, інформація у яких була суперечливою, а саме у електронному рапорті зазначено, що інформація про ДТП не підтвердилась, тобто взагалі таке не мало місця, тоді як із змісту письмових рапортів слідує, що ДТП все ж таки мало місце, але водії мирно домовились і розійшлись, забравши кожен своє авто, ОСОБА_4 не вчинив жодних активних дій, спрямованих на усунення цих суперечностей і встановлення транспортних засобів, причетних до можливого ДТП.

При цьому, у електронному рапорті за ЄО №2112 від 17.05.2020 була необхідна для цього інформація, а саме контактний номер телефону заявника ОСОБА_6 та інформація про транспортні засоби, а саме їх марка, модель та реєстраційні номерні знаки, що було достатнім для з`ясування особи водіїв, встановлення їх місця перебування, огляду транспортних засобів та подальшого складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, навіть після отримання матеріалів із Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_4 належно не виконав свого обов`язку по збиранню доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП.

Так, ОСОБА_19 було відібрано пояснення в безпосередніх учасників дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.05.2020, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повідомили, що місце ДТП до приїзду працівників поліції не покидали, а навпаки дочекались останніх, однак жодних документів поліцейські не складали.

Також в розпорядженні ОСОБА_4 був електронний рапорт за ЄО №2112 від 17.05.2020, у якому було зазначено час отримання повідомлення про ДТП від ОСОБА_6 , час роботи СОГ: виїзд 14:39, час прибуття 14:45 та час закінчення 16:40. Вказано патруль «Маргаритка» відправлений о 14:35, а прибув о 15:02. Тобто, час який пройшов від моменту повідомлення про ДТП та час прибуття поліцейський є незначним, а саме 6 25 хв.

Крім того у ОСОБА_4 були фотографії з місця події, на яких були зображені пошкоджені ті транспортні засоби про які вказав ОСОБА_6 у повідомленні на «102» 17.05.2020. Розташування та пошкодження транспортних засобів вказувало на те, що подальше використання автомобіля «Форд Фієста», р.н. НОМЕР_1 (здійснення пересування на такому) було неможливим та таке використання суперечило б п.31.6 ПДР.

З наведеного є очевидним те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після повідомлення про ДТП на «102», з огляду на сам факт повідомлення про ДТП, на період часу, який пройшов з часу повідомлення до приїзду поліцейських, а також пошкодження, які зазнали транспортні засоби, не могли самовільно та самостійно роз`їхатись до приїзду поліції, про що стверджували у своїх поясненнях ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 також було встановлено, що ОСОБА_7 керував транспортним засобом без діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_4 розумів, що водіями не могло складатись спільне повідомлення про ДТП страховику, а відтак і мирно роз`їхатись останні не мали права на що також вказує і факт повідомлення про ДТП на «102», а надані ними розписки про виплату та отримання коштів свідчать лише про добровільне відшкодування ОСОБА_7 завданої шкоди та не могли розцінюватись як такі що підтверджують покинення ними місця ДТП до приїзду працівників поліції, оскільки інформація, зазначена у них інформація стосується виключно порядку відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, тобто може підтверджувати те, що ДТП дійсно мало місце, але аж ніяк не покинення водіями місця події до приїзду працівників поліції.

ОСОБА_4 , маючи письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , фотоматеріали з місця події та рапорти працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 17.05.2020, інформація у яких є суперечливою, не вжив жодних заходів для усунення цих суперечностей, зокрема шляхом виклику та з`ясування у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обставин при їх виїзді на місце події, тобто з незрозумілих причин надав перевагу письмовим рапортам поліцейських без будь-яких інших належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення правопорушення.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що також підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Схема дорожньо-транспортної пригоди є доказом саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, а не за ст.122-4 КУпАП, відповідно до п.п.1 п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015.

Також складена ОСОБА_4 схема ДТП, окрім місця зіткнення, не містить жодних інших відомостей про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема учасників, транспортні засоби, пошкодження, хоча ОСОБА_4 були відомі і учасники, і транспортні засоби, а на місце ДТП разом із ОСОБА_4 виїжджав ОСОБА_7 . Крім того, у цій схемі дата ДТП вказана 15.07.2020, тоді як пригода мала місце 17.05.2020, а свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що повідомляв ОСОБА_4 обставини пригоди, а також те, що хоча і підписував схему ДТП, однак з такою не ознайомлювався. Запис про те, що транспортні засоби покинули місце ДТП був зроблений ОСОБА_4 саме на зворотній частині аркушу схеми, тоді як ОСОБА_7 розписався на титульній частині аркушу.

Наведене свідчить про те, що схема місця ДТП складалась ОСОБА_4 на власний розсуд не на встановлення дійсних обставин пригоди, а саме з метою підтвердження інформації про покинення учасниками місця ДТП, викладеної у письмових рапортах від 17.05.2020.

Сторона захисту покликається на те, що ОСОБА_4 діяв за внутрішнім переконанням, керувався ст.252 КУпАП і він відповідно до наявних в нього матеріалів, маючи сумніви у істинності пояснень ОСОБА_6 , оскільки той відмовився проїхати на місце події для складення схеми ДТП, а також письмові рапорти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 17.05..2020, які не викликали у нього жодних сумнівів, схему ДТП, дійшов переконання, що наявність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Разом з тим, надаючи оцінку таким доводам, суд оцінює їх критично та такі на переконання суду є такими, що дані обвинуваченим з метою уникнення покарання за скоєне, оскільки відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що, згідно статті 213 нього Кодексу, уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто ця норма Закону стосується органу (посадової особи), який розглядає справу про адміністративне правопорушення і приймає рішення по суті за результатами такого розгляду, а не посадової особи, уповноваженої на збирання доказів та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Отож, ОСОБА_4 , будучи службовою особою уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення, маючи обов`язок щодо збирання доказів, отримавши у розпорядження докази, відомості у яких є суперечливими, не усунув ці істотні розбіжності, не здобувши жодних інших належних доказів покинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місця ДТП 17.05.2020, окрім рапортів працівників поліції, зокрема не опитавши ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , розуміючи, що будь-які сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь, усвідомлюючи те, що ці відомості не підтверджені достатніми доказами, тобто фактично усвідомлюючи неправдивий, тобто такий що не підтверджений, характер згаданих відомостей, вніс такі до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447542 та до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447543.

Також судом було досліджено наданий стороною захисту висновок експерта №31 від 24.11.2020 за результатами проведення психологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа відповідно до якого відомості, що викладає ОСОБА_4 , відповідаючи на питання експерта, а саме: що він не був знайомий з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 15.07.2020; ОСОБА_6 йому не показував йому фотозображення, де працівники поліції знаходяться на місці ДТП в с.Ходорківці Жидачівського району Львівської області; працівники поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_20 до 15.07.2020 не повідомляли йому про те, що вони бачили ними на місці ДТП 17.05.2020 водіїв та їхні автомобілі відповідають змісту слідів в його пам`яті (Т.2 а.с.113-187).

Експерт ОСОБА_21 будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що поліграф, за допомогою якого проводилась експертиза сертифікований в Україні, а у тесті 4 таблиці 13 дослідницької частини (ст.30 висновку експерта) допущена технічна помилка при написанні результату тесту «ймовірність брехні 99,6%», оскільки за результатами всіх показників результат є таким, що вірно вказаний у висновку, а саме ймовірність правдивості відповідей Яворського становить 99,6 %.

Прокурор просив визнати такий висновок недопустимим доказом, мотивуючи тим, що на дату надання вказаного висновку ОСОБА_22 не проходила підготовки в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України та атестацію не проходила, кваліфікацію судового експерта з спеціальності «Психологічні дослідження» та свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта не отримувала. Також ОСОБА_22 не було застосовано жодну із методик, які зареєстровані та внесені у Реєстр, а також відсутній сертифікат відповідності із реквізитами коп`ютерного поліграфу, який використовувався ОСОБА_22 .

Відповідно до ч.1 ст.69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (ч.1 ст.7 Закону України «Про судову експертизу»).

Статтею 9 Закону України визначено, що атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Отож, Законом передбачено можливість складення висновку експерта на замовлення сторони також й іншим фахівцем (експертом) з відповідної галузі знань, а не лише судовим експертом чи державною спеціалізованою установою.

Таким чином, хоч на день складення висновку 24.11.2020 ОСОБА_22 не отримувала кваліфікацію судового експерта та спеціальну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України не проходила, однак, як фахівець з відповідної галузі знань, що підтверджується долученими до висновку експерта №31 від 24.11.2020 документами, зокрема дипломом магістра з психології, свідоцтвом про підвищення кваліфікації поліграфологів, свідоцтвами про підвищення кваліфікації, сертифікатами (Т.2 а.с.154-187), мала право на складення вищезгаданого висновку.

Доводи прокурора про те, що висновок №31 від 24.11.2020 наданий ОСОБА_22 з порушенням вимог ч.2 ст.69 КПК України, оскільки її чоловік ОСОБА_23 перебував у прямому підпорядкуванні захисника ОСОБА_24 , коли той займав посаду заступника начальника СУ ГУ МВС України у Львівській області, суд вважає безпідставними.

Так, у відповідності до ч.2 ст.69 КПК України, не можуть бути експертами лише особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого. Однак, жодних фактів того, що ОСОБА_22 перебуває у службовій чи будь-якій іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого не встановлено, а тому факт того, що її чоловік свого часу перебував у підпорядкуванні захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_24 , коли той займав вищезгадану посаду не є порушенням ч.2 ст.69 КПК України та жодним чином не свідчить не безсторонність ОСОБА_22 , та остання складаючи висновок була повідомлення про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отож, з врахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для визнання висновку експерта №31 від 24.11.2020 недопустимим доказом, оскільки такий складений фахівцем (експертом) у галузі психології, в тому числі із застосуванням комп`ютерного поліграфа, виконаний на замовлення сторони кримінального провадження та за згодою обвинуваченого, попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, тобто такий висновок отриманий стороною захисту на наданий суду із дотримання вимог КПК України.

Одночасно надаючи оцінку висновку експерта, суд звертає увагу на таке

Відповідно до п.1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Методики проведення судових експертиз (крім судово-медичних та судово-психіатричних) підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст.8 Закону України «Про судову експертизу»).

Разом з тим, у вступній частині висновку експерта №31 від 24.11.2020, як це передбачено п.4.12 Інструкції, не вказано жодної із атестованих методик, які зареєстровані та внесені у реєстр та які були б використані ОСОБА_22 .

Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_22 , на час проведення експертизи жодної методики не було атестовано та внесено до державного реєстру.

Також суд бере до уваги і те, що як встановлено в судовому засіданні при допиті експерта ОСОБА_25 у наданому нею сертифікаті відповідності використаного комп`ютерного поліграфу не зазначено реквізитів такого, а відповідно і відсутні докази придатності такого до використання.

Відтак, вказані обставини викликають обґрунтований сумнів достовірності даних отриманих в результаті експертного дослідження, а тому суд відхиляє такі.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що відповіді на питання, які ставились ОСОБА_4 при проведенні експертизи на переконання суду не спростовують обставин, встановлених судом та які були предметом доказування у справі, тобто цим висновком жодним чином не встановлено неусвідомлення ОСОБА_4 неправдивого характеру інформації, яка була внесена ним у протоколи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст..122-4 КУпАП, а лише вказує, зокрема на те, що інспектори ОСОБА_15 та ОСОБА_20 до 15.07.2020 не повідомляли ОСОБА_4 про те, що вони бачили ними на місці ДТП 17.05.2020 водіїв та їхні автомобілі, однак не вказує на те чи повідомляли про ці обставини саме 15.07.2020. тобто в день складення протоколів.

Також в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_26 , який повідомив, що не пам`ятає про цю подію.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України є правильною.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , наслідки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем роботи характеризувався позитивно, раніше на судимий.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії з позбавленням права займати посади в органах державної влади.

Крім цього, по даній справі потерпілим заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування завданої внаслідок вчинення злочину моральної шкоди в розмірі 50 000,00 гривень.

Завдана моральна шкода полягає у приниженні його гідності та ділової репутації внаслідок складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, який базувався на завідомо неправдивих фактах та спотвореній інформації, душевних стражданнях, порушеній нормальних життєвих зв`язків, оскільки він змушений був відвідувати суди, доводити свою невинуватість.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений до нього цивільний позов не визнав, подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні цивільного позову, мотивуючи тим, що у позові не обґрунтовано в чому полягає моральна шкода та якими доказами підтверджується. Позивач з власної ініціативи відвідував судові засідання у Жидачівському районному суді Львівської області, а моральна шкода фактично була йому спричинена протиправною поведінкою ОСОБА_7 , який не відшкодував збитки, про що свідчить цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім того, у своєму рішенні суд не визнав незаконними протокол та дії поліцейського ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі, оскільки складаючи протоколи про адміністративні правопорушення, він являвся службовою особою правоохоронного органу, а відповідно до ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державною незалежно від вини цієї особи.

Представником потерпілого подано відповідь на відзив, у якому наводить доводи щодо завдання потерпілому моральної шкоди, які є аналогічні тим, що вказані цивільному позові. Крім того, зазначає те, що моральна шкоди, завдана службовим підробленням ОСОБА_4 не є тотожною з моральною шкодою, завданою винуватцем ДТП ОСОБА_7 . Також вважає ОСОБА_4 належним відповідачем, оскільки саме таким є ОСОБА_4 в розумінні ч.1 ст.128 КПК України.

Дослідивши цивільний позов та оцінивши позовні вимоги, в сукупності з матеріалами справи, суд приходить переконання, що такий задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд частково погоджується зі обґрунтуванням завданої моральної шкоди потерпілому, внаслідок внесення до протоколу про адміністративне порушення щодо нього завідомо неправдивих відомостей, що в свою чергу потягнуло за собою правові наслідки, а саме процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим потерпілий змушений був доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, що потягнуло душевні страждання, викликані протиправною поведінкою щодо нього.

Разом з тим не погоджується із доводами потерпілого щодо приниження його гідності та ділової репутації, оскільки ним необґрунтовано в чому саме полягає таке приниження в розумінні того, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Згідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно п.10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Як уже зазначалось вище, ОСОБА_4 на час вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обіймав посаду начальника СРПП №3 ПП Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ч.3 ст.19 ст. Закону України «Про Національну поліцію», держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки цивільний позов пред`явлено до неналежного відповідача, якими є ГУ НП у Львівській області та Державне казначейство України, то такий задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу (п.1 ч.1 ст.118 КПК України).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 додаткової угоди від 23.02.2021 до договору про надання правової допомоги №03/21 від 12.01.2021, укладеного між адвокатом ОСОБА_27 та ОСОБА_6 , розмір оплати послуг адвоката за підготовку процесуальних документів розраховується виходячи з кількості відпрацьованих адвокатом годин з розрахунку 1000/год., а розмір оплати послуг адвоката за представництво в суді розраховується в розмірі 1500 грн. за одне підготовче судове засідання, судове засідання.

На підтвердження витрат на правову допомогу потерпілим надано копії меморіальних ордерів від 25.02.2021, від 07.03.2021, від 10.04.2021, від 02.10.2021, від 08.12.2021, від 09.02.2021, від 16.06.2022 (Т.3 а.с.92, 93,94, 95, 96, 97, 98) та копії платіжних інструкцій від 09.11.2022 (Т.3 а.с.159), що підтверджують понесення потерпілим таких витрат у загальному розмірі 16 500 грн.

Одночасно, як слідує з матеріалів справи адвокат ОСОБА_27 здійснював представництво потерпілого у десяти судових засідання, а саме 24.02.2021, 05.03.2021, 20.10.2021, 08.12.2021, 09.02.2022, 15.06.2022, 09.11.2022, 05.04.2023, 17.05.2023, 05.02.2024, а тому з урахуванням того, що цивільний позов потерпілого залишено без задоволення, жодного розрахунку щодо підготовки інших процесуальних документів ні потерпілим, ні його представником не надано, суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 15000 грн. (10 судових засідань х 1500 грн.) витрат на правову допомогу.

Також, прокурор просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Однак, суд не погоджується з такими доводами прокурора та вважає, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності у цій справі не закінчився з огляду на таке.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло:

три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Тобто, зі змісту вказаної норми Закону слідує, що строк притягнення до кримінальної відповідальності у три роки застосовується лише до нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. До решти нетяжких злочинів п`ять років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України передбачено покарання у види штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отож, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України є нетяжким злочином, а виходячи із санкції вказаної статті, яка передбачає основне покарання у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не передбачає покарання у виді позбавлення волі, то строк давності за ч.1 ст.366 КК України становить п`ять років.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 мав місце 15.07.2020, а тому строк давності закінчується 15.07.2025, тобто такий на час винесення цього вироку не минув.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився та повторно запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Окрім цього, з ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 4903,20 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи №6933 від 12.11.2020.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 4903 (чотири тисячі дев`ятсот три) гривні 20 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1