Провадження № 1-кс/742/863/25
Єдиний унікальний № 742/2715/25
30 травня 2025 року м. Прилуки
І. Суть питання, що розглядається
3.29.05.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачнеого ч. 4 ст. 186 КК України.
4.У клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, на думку слідчого, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен запобігти зазначеним у Клопотанні ризикам.
ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того, прокурор зазначив, що зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинене без застосування насильства, відтак наявні підстави для обов`язкового визначення застави. З урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, прокурор просив при обранні запобіжного заходу визначити заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
5.Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти доводів Клопотання, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативний розмір застави, що може бути посильним для підозрюваного.
6.Підозрюваний ОСОБА_7 заперечив проти доводів клопотання слідчого, визнав, що він скоїв інкриміноване йому правопорушення, однак скоїв його самостійно.
Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
7.У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
8.Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
9.Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
10.За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
11.З огляду на положення даної статті, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини: (1) чи набув ОСОБА_7 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається Клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
12.Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 .
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
13.ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
14.Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким злочином в розумінні ст. 12 КК України.
15.Вчинення вказаного кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні слідчого підтверджується, зокрема, витягом з ЄРДР 16.05.2025, протоколами огляду місця події від 15.05.2025 та від 16.05.2025, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 29.05.2025, протоколом огляду місця події від 29.05.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду роботи телефонів та іншими документами, долученими до клопотання.
16.Враховуючи вищевикладене, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зазначає, що оцінює надані стороною обвинувачення матеріали та зазначені в них відомості лише з точки зору того, чи мало місце кримінальне правопорушення, про яке зазначає сторона обвинувачення, і на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь їх вини.
Щодо набуття особою статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.
17.Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
18.Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).
19.Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.
20.Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
21.29.05.2025 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Письмове повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки вручено підозрюваному під розписку.
22.Враховуючи, що Повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вручено його підозрюваному в спосіб, передбачений КПК України, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
Щодо часу затримання.
23.Згідно з протоколом затримання ОСОБА_7 , його було затримано 29.05.2025 о 23 год. 32 хв. у м. Прилуки. Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_7 надав показання, що його було затримано зранку 29.05.2025 в обідній час приблизно о 13:00 годині у с. Дептівка, після чого за його участі було проведено слідчі та процесуальні дії, а увечері доставлено в місто Прилуки, де повідомлено про підозру. Прокурор у судовому засіданні не спростував вказані обставини.
24.Відповідно до ст.. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
25.Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя вважає, що сукупність встановлених у судовому засіданні ознак вказують на те, що показання ОСОБА_7 з приводу часу і моменту затримання є правдиві та час затримання варто рахувати з 13.00 години 29.05.2025.
Щодо обґрунтованості підозри.
26.Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
27.Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
28.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
30.Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
31.У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
32.За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
33.Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
34. ОСОБА_7 не заперечував скоєння ним кримінального правопорушення, за обставин, вказаних у клопотанні. Водночас зазначив, що він скоював його самостійно, без участі ОСОБА_5 .
35.Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме копіями наступних документів:
36.протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду роботи телефонів ;
37.Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 15.05.2025, згідно з якою потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що 15.05.2025 двоє невідомих осіб зайшли до її домоволодіння, з якого забрали гроші в сумі 20 тис. грн., паспорт та банківську картку;
38.протоколами огляду місця події від 15.05.2025 та від 16.05.2025;
39.протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 29.05.2025, яким вилучено, у тому числі, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ;
40.протоколом огляду місця події від 29.05.2025;
41.іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;
42.Враховуючи вищезазначені факти, Слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_7 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
43.Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.
44.Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
IV. Наявність ризиків, та їх обґрунтованість
45.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
46.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
47.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
48.Так, у Клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
49.Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до десяти років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 раніше був неодноразово засудженим за вчинення майнових злочинів, зокрема вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2008 його засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.12.2021 його засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років і 2 місяців позбавлення волі.
50.При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_7 можливості переховуватися, зокрема те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного доходу, підозрюється у скоєнні злочину через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
51.Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що свідки кримінального правопорушення, входить в коло рідних та знайомих підозрюваного, один з яких є неповнолітнім. Крім того, потерпіла є особою похилого віку, йому відоме її місце проживання, а тому існує обґрунтований незаконного впливу на свідків, потерпілу, внаслідок чого втрати слідством доказів у кримінальному провадженні.
52.При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
53.Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).
54.Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.
55.За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення
56.Суд враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України. Попри це, ОСОБА_7 , після звільнення з місць відбування покарання, продовжив протиправну діяльність. Також він не має постійного стабільного доходу, офіційно не працює, що також може створювати ризики для підшукання способів незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінальних правопорушень. Відтак доводи прокурора і слідчого щодо наявності такого ризику слідчий суддя визнає обґрунтованими.
Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
57.Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
58.В силу ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.
59.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
60.Виходячи з вищезазначеного та враховуючи особу підозрюваного, що він не працює, не має постійного доходу, сталих соціальних зв`язків, раніше судими й за скоєння грабежів, слідчий суддя вважає, що запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого можливо шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
61.Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
62.Таким чином, суд зобов`язаний визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою.
63.Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається в таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
64.У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
65.Вирішуючи питання про обрання розміру застави Слідчий суддя враховує наступні фактори:
-тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 ;
-Особу ОСОБА_7 , який не працює, не має стійких соціальних зв`язків та тричі судимий за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених статтями 185, 186, 187 КК України;
66.Враховуючи наведені обставини, Слідчий суддя вважає, що застава в межах, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 182 КПК України забезпечить виконання ОСОБА_7 обов`язків підозрюваного, в разі її визначення у максимальному розмірі, що становить 80 прожиткових мінімумів (242240 гривень).
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 177, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13:00 години 29.05.2025.
Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) 60 діб
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_7 родичів останнього.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити суму застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі відповідної установи тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2025 о 12:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_12