УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 Справа №607/11312/25 Провадження №1-кс/607/3193/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000024 від 15.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сураж Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студента першого курсу Фахового коледжу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділуТернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження за №0000024 від 15.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194; ч. 1 ст. 114-1 КК України звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала із викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що копія клопотання йому вручена, суть підозри йому зрозуміла, не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання. Однак, у зв`язку із тим, що він є студентом денної форми навчання та необхідністю відвідувати заняття та готуватись до навчальної сесії, просив не встановлювати йому заборону залишати житло цілодобово, а обмежитись забороною покидати житло у нічну пору доби.

Залучений слідчим суддею до участі у розгляді клопотання слідчого законний представник підозрюваного ОСОБА_4 його батько ОСОБА_6 , у судовому засіданні просив застосувати домашній арешт у певний період доби, а саме у нічний час.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечив щодо задоволення клопотання, однак просив застосувати домашній арешт у певний період доби, оскільки підозрюваний є студентом.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000024 від 15.04.2025, за підозрою ОСОБА_8 в перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України., та в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом, підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Правоохоронними органами ОСОБА_4 підозрюється у вчинення злочину за наступних обставин. Досудовим розслідування встановлено, що 24.02.2022 о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_9 , збройні сили Російської Федерації незаконно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну несгіровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

При цьому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.04.2025, у громадянина України - неповнолітнього ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу транспортного засобу, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інші військові формування.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.04.2025 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_10 вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо вчинення дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу транспортного засобу, яким користується військовослужбовець Збройних Сил України.

Так, ОСОБА_10 , використовуючи мобільний телефон, на якому встановлений мобільний додаток «Telegram» отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка користується акаунтом користувача « ОСОБА_11 » пропозицію здійснити підпал транспортного засобу, який використовується Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період за грошову винагороду в розмірі 5000 доларів СІЛА за одне авто, на що погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 , на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаним, що його дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності. Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.04.2025 підшукав транспортний засіб марки «Opel Frontera», номерний знак НОМЕР_1 , що за зовнішніми ознаками, а саме: зеленим кольором схожий на автомобіль Збройних Сил України, який знаходився на території станції технічного обслуговування транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , та яким користувався військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, 14.04.2025, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, вчинив дії, спрямовані на створення перешкод, ускладнення маневрів ЗС України, зниження ефективності війських частин Збройних Сил України, в умовах воєнного стану і військової агресії рф проти України.

У вказаний час, ОСОБА_10 , заздалегідь підготувавши ємність із запальною сумішшю, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дії, спрямовані на підпал військового автомобіля зеленого кольору «Opel Frontera» номерний знак НОМЕР_1 , запаркованого на вищевказаному СТО. Так, ОСОБА_10 облив сумішшю бензину капот зазначеного транспортного засобу та підпалив його, спричинивши тим самим займання автомобіля. Процес підпалювання і займання зазначеного транспортного засобу останній зафіксував на камеру мобільного телефону марки «Iphone 13» для подальшого пересилання відеозапису на адресу невстановленої в ході досудового розслідування особи і одержання від неї винагороди за підпал у вигляді грошових коштів.

Зазначені умисні злочинні дії неповнолітнього ОСОБА_8 призвели до неконтрольованого горіння транспортного засобу марки «Opel Frontera» номерний знак НОМЕР_1 , в кузові зеленого кольору, в результаті чого повністю знищено автомобіль, що призвело до заподіяння ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 128528,35 грн.

29.05.2025 ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194; ч. 1 ст. 114-1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 15.04.2025 за географічними координатами: 50.123889, 25.713889, за адресою: Тернопільська область, м. Кременець, вул. Лятуринської, буд. 15; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 02.05.2025; протоколом огляду місця події від 14.05.2025 прилеглої території СТО, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 06.05.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду від 18.04.2025 технічних пристроїв; протоколом огляду від 18.04.2025 технічних пристроїв; протоколом огляду від 05.05.2025 технічних пристроїв; протоколом огляду від 18.04.2025 технічних пристроїв; протоколом огляду від 22.05.2025 оптичного диску та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_19 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення

Ризиком того, що ОСОБА_20 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та від трьох до десяти років може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови», ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, підозрюваний ОСОБА_20 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що дозволяє йому безперешкодно покинути територію України та свідчить про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Крісм того, ОСОБА_20 може як особисто, так і через третіх осіб незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою дачі ними неправдивих чи неповних показань, відмови від раніше наданих показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування та судового розгляду.

Поряд з цим, відповідно до положення ч. 2 ст. 23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи, що ОСОБА_20 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в умовах введеного в Україні воєнного стану та військових дій через агресію російської федерації проти України, здійснював перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, шляхом підпалу транспортного засобу, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інші військові формування, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, слідчий та прокурор не довели в судовому засіданні ризику того, що ОСОБА_20 продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, тому слідчий суддя не бере його до уваги.

Кримінальні правопорушення (злочини), в яких підозрюється ОСОБА_20 , зумовлене тяжкими наслідками для суспільства в цілому, тому є наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, однак з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, зокрема те, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, є особою молодого віку, студентом, а тому заборона покидати цілодобово житло позбавить його можливості забезпечувати свої життєві потреби та навчатись, тому слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. та покладенням обов`язків у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. до 23 год. 59 хв. 27 липня 2025.

На цей же строк покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ,, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 27.07.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для організації виконання надіслати до Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1