Справа № 519/1343/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області

у складі: головуючого ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в судовому засіданні кримінальне провадження №0000067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Болградського району Одеської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 16 травня 2025 року приблизно о 09 годині 20 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник словесний конфлікт, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою залякування та маючи умисел викликати у потерпілого ОСОБА_4 побоювання за своє життя, взявши зі столу в праву руку господарсько-побутовий ніж та, шляхом демонстрації, направив його в сторону потерпілого, та словесно погрожуючи йому вбивством. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , тримаючи ніж в руках, почав наближатися до потерпілого, який сприйнявши дії останнього як реальну загрозу для свого життя, втік через відкрите вікно.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.129 КК України, а саме: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, беззаперечно визнав свою винуватість і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності за правилами спрощеного провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.129 КК України, а саме як: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлена.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є військовослужбовцем, негативно характеризується за місцем проходження служби, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч.1 ст.129 КК України, а саме: у виді обмеження волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Керуючись ст.302, 374, 375, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні проступку, передбаченого ст.129 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ по справі: предмет, зовні схожий на ніж, марки Cardinal вважати повернутим за належністю, флеш-накопичувачі з відеозаписами слідчих експериментів зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Південний міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1